Номер провадження: 11-кп/813/1588/24
Справа № 509/1885/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.04.2024 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Красносілка Комінтернівського району Одеської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєні кримінальних проступків, передбачених ст.ст.27 ч.5, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України,-

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5ст.27, ч.1ст.358 КК України.

ОСОБА_8 , звільнено від кримінальної відповідальності та відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.27 ч,5, ч.1 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України.

ОСОБА_8 , визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 510 гривень.

Також даним вироком вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 не маючи права на керування екскаватором - навантажувачем на території України, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення установленого законом порядку видачі офіційного документу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді підробки посвідчення тракториста-машиніста та отримання допуску громадянина до керування спеціальними транспортними засобами, в порушення вимог п.7 постанови Кабінету Міністрів України №217 від 02.04.1994, згідно якої Посвідчення видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також здобула професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби. Відомості про видачу посвідчення протягом трьох днів вносяться до Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, держателем якого є Держпродспоживслужба, з метою виготовлення завідомо підробленого офіційного документу, у невстановлений спосіб, приблизно в серпні 2016 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у місті Одесі по вулиці Буніна (більш точної адреси в ході досудового розслідування не встановлено) надав невстановленій особі з якою попередньо домовився про зустріч у мережі «Інтернет», матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, свої персональні дані та фотознімок для виготовлення завідомо підробленого офіційного документу - посвідчення тракториста- машиніста. В подальшому, невстановлена особа, в невстановлений досудовим розслідуванням час і місці, виготовила завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 18.10.2016 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке наручне наприкінці жовтня 2016 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у м.Одесі по вул.Буніна (більш точної адреси в ході досудового розслідування не встановлено) передала останньому.

Крім того, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що він не має права на керування самохідними сільськогосподарськими машинами на території України, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення установленого законом порядку видачі та використання офіційного документу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді використання завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста та отримання неправомірного допуску громадянина до керування самохідними сільськогосподарськими машинами, в порушення вимог п.2 постанови Кабінету Міністрів України №217 від 02.04.1994, згідно якої до керування машинами допускаються особи, які мають посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами відповідних категорій, отримавши за невстановлених дізнанням обставин від невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 18.10.2016 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким користувався у власних потребах, а саме для створення уявлення про законність керування транспортними засобами з невстановленого дізнанням часу, але не раніше 18.10.2016 і до моменту його зупинення поліцейським ВРПП ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції ОСОБА_9 15.02.2024 приблизно о 16:30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), під час керування екскаватором - навантажувачем марки «Fiat Kobelko В200 - 4PS», д.н.з. НОМЕР_2 , на території недобудованої автодороги ТОВ «Промтоварний ринок», що у смт. Авангард, Одеського району, Одеської області, де ОСОБА_8 пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 від 18.10.2016 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто використав завідомо підроблений документ.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

На вказаний вирок суду, прокурор Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оскаржуючи фактичних обстави справи, вважає вирок місцевого суду відносно ОСОБА_8 таким, що підлягає скасуванню з підстав незаконності та порушенням вимог закону України про кримінальну відповідальність та вимог кримінального процесуального Закону.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, визнав обвинуваченого винним та не призначаючи покарання за скоєний злочин, застосував вимоги ст.49 КК України.

На підставі викладеного, прокурор просить вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.04.2024 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд обвинувального акту в тому ж суді в іншому складі суду.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу задовольнити і призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_10 були належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду. Від начебто обвинуваченого ОСОБА_8 надійшло клопотання, у якому зазначено, що він проходить військову службу у лавах ЗСУ, проте жодних підтверджуючих документів апеляційному суду не надано.

Відповідно до ч.4 ст.401 КК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Положеннями ч.4 ст.405 КК України встановлено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Приймаючи до уваги той факт, що в даному випадку участь сторін кримінального провадження є необов`язковою, апеляційний суд, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності обвинуваченого та його захисника.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки судовий розгляд судом першої інстанції був проведений в спрощеному провадженні, а в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо порушенням судом першої інстанції вимог закону про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_8 покарання, апеляційний суд вважає їх слушними, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ст.412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Чинна ч. 1 ст. 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Вказаною нормою встановлено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Згідно ч.1 ст.285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 06 грудня 2021 року (справа № 521/8873/18) дійшла до висновку, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. З ст. 285, частинами 1. 4 ст. 286, ч. З ст. 288 КПК суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Нероз`яснення судом першої чи апеляційної інстанцій відповідно до вимог ст. 285 КПК зазначених обставин є порушенням вимог кримінального процесуального закону, що потягнуло неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 квітня 2024 року, який не набрав законної сили, ОСОБА_8 , визнаний винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, та звільнений від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Апеляційний суд зазначає, що положеннями частини 5 статті 74 КК України встановлено, що особу може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 12.11.2019 року (справа №566/554/16-к) роз`яснено., що звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до статті 49 КК. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та частини 5 статті 74 вказаного Кодексу.

Апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав особу винною та, не призначивши покарання, звільнив особу одночасно і від кримінальної відповідальності з підстав закінчення строків давності, і від покарання.

Таким чином апеляційний суд встановив, що судовий розгляд в суді першої інстанції відбувся з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що, в свою чергу, впливає на законність ухваленого вироку.

Частиною 1 ст.412 КПК України встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційний суд зазначає, що обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 був здійснений судом першої інстанції з істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону, що у відповідності до статей 409, 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Враховуючи те, що апеляційним судом були встановлені такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції, які не можуть бути усунені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що вирок суду підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 23.09.2020 року у справі №728/2724/16-к зробила висновок про те, що, перевіривши обґрунтованість відповідних доводів апеляційних скарг, апеляційний суд, крім випадку, якщо знайде їх безпідставними, при скасуванні оскарженого судового рішення з підстав істотних порушень кримінального процесуального закону і призначенні нового розгляду в суді першої інстанції, повинен указати на неправильність чи передчасність висновків суду в судовому рішенні, яке скасовується, про застосування чи незастосування того чи іншого закону про кримінальну відповідальність чи призначення того чи іншого покарання, як на додаткову підставу для скасування судового рішення.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, апеляційний суд не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

За таких обставин під час нового судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції, з дотриманням процесуальних прав учасників судового процесу, вимог кримінального процесуального закону та кримінального закону, необхідно повно, об`єктивно та всебічно дослідити всі обставини кримінального провадження та прийняти законне і обґрунтоване рішення, неухильно керуючись вимогами КПК України, Конституції України та практики Європейського суду з прав людини.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 407, 409, 412, 415, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.04.2024 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєні кримінальних проступків, передбачених ст.ст.27 ч.5, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження №0000177, від 16.02.2024 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст.ст.27 ч.5, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України, в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4