17 вересня 2024 року м. Запоріжжя
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 звернулася з клопотанням, погодженим начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, про накладення арешту з метою збереження речових доказів на майно, яке було вилучено 13.09.2024 в ході обшуку автомобілю ОСОБА_4 , а саме Volkswagen Multivan-T6, в кузові білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в ході якого було виявлено та вилучено пристрій для захисту від зчитування речової інформації, 12 антен до нього.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до СУ ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою між собою, організували та здійснюють сприяння чоловікам призовного віку проходження військової служби, з метою подальшого безперешкодного перетину державного кордону України.
Клопотання обґрунтовується тим, що вилучені в ході обшуку предмети можуть містити у собі інформацію про обставини вчинення злочину та є об`єктами подальших експертних досліджень., і на даний час існує реальна загроза, що особа, якій належать вказане майно, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по кримінальному провадженню, може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна, у тому числі яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування.
В судове засідання слідчий не з`явився та власник майна через свого представника, адвоката ОСОБА_5 , не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі.
Фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Розглянувши матеріали клопотання та його доводи, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Доданими до клопотання матеріалами підтверджується, що до СУ ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою між собою, організували та здійснюють сприяння чоловікам призовного віку проходження військової служби, з метою подальшого безперешкодного перетину державного кордону України.
13.09.2024 у період часу з 09 години 20 хвилин до 09 години 40 хвилин проведено санкціонований обшук автомобілю ОСОБА_4 , а саме Volkswagen Multivan-T6, в кузові білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: пристрій для захисту від зчитування речової інформації, 12 антен до нього.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Таким чином, вилучені в ході санкціонованого обшуку предмети, є тимчасово вилученим майном, мають доказове значення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Однак клопотання не містить доводів на обґрунтування того, з яких саме міркувань майно, вилучене під час вказаного обшуку, слід вважати речовими доказами в межах даного кримінального провадження, а саме чи є підстави вважати ці предмети знаряддям вчинення кримінального правопорушення, або його предметом, чи вони набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення тощо.
Отже, необхідність накладення арешту на це майно матеріалами клопотання не доведена.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1