У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012 за виключними обставинами,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із заявою про перегляд вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012 за виключними обставинами.

В своїй заяві засуджений посилався на зловживання колегії Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області під час ухвалення вироку відносно нього від 15.08.2012, зазначаючи, що вказане підтверджується ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 06.05.2016, копію якої він долучив до заяви. Посилається на те, що по справі існує виключна обставина, а саме те, що судді ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 під час ухвалення вироку по даній справі не перебували у нарадчій кімнаті, а розглядали інші справи і за ними приймали рішення, що, на думку заявника, і свідчить про зловживання суду під час кримінального провадження.

Крім того, зазначає, що під час судового розгляду на підтвердження кваліфікації його дій за п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч. 4 ст. 187 КК України сторона обвинувачення не надала жодного доказу, а докази на спростування цих обставин Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області не дослідив, тому його вина є недоведеною. Вважає, що з урахуванням обставин справи його дії мають ознаки ч. 3 ст.1 86, ч.2 ст.27 КК України. В уточненні до заяви засуджений ОСОБА_6 посилається на те, що під час ухвалення вироку від 15.08.2012 з боку суддів Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області мав місце умисел та зловживання, що полягає у навмисному недослідженні доказів на спростування його вини, до такого висновку засуджений дійшов шляхом порівняння висновків цього суду з висновками, викладеними у судових рішеннях інших судів України.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_6 вважає, що є підстави для перегляду вироку суду за виключними обставинами, а тому просить постановлений відносно нього вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012 переглянути за виключними обставинами, змінивши його на більш м`який за ч.3 ст.186, ч.2 ст.27 КК України. Просить суд застосувати при вирішенні його заяви про перегляд вироку суду за виключними обставинами преюдиціальні факти, встановлені у рішеннях інших судів України, а саме: у вироку Зарічного районного суді м. Суми від 25.10.2013 по справі №591/1762/13-к, Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.09.2014 по справі №645/11389/13-к, Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.12.2020 по справі №705/1354/14-к виключно щодо ст.ст. 115, 187 КК України та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 по справі №8105004, від 13.11.2019 по справі №1-07/07, від 27.05.2020 по справі №1-1/07, від 12.02.2020 по справі № 1-4/06.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 вимоги своєї заяви про перегляд вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012 за виключними обставинами підтримав у повному обсязі та зазначив, що виключною обставиною є те, що судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області під час ухвалення вироку по даній справі не перебували у нарадчій кімнаті, а розглядали інші справи і за ними приймали рішення.

Захисник ОСОБА_7 вимоги заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку суду за виключними обставинами підтримав.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаної заяви, оскільки вважає, що обставини, на які ОСОБА_6 посилається у своїй заяві про перегляд за виключними обставинами вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012, не є виключними у розумінні ст. 459 КПК України.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви засудженого, вважає, що заява ОСОБА_6 про перегляд вироку суду за виключними обставинами не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Порядок здійснення провадження за виключними обставинами врегульований главою 34 КПК, у якій наведений вичерпний перелік виключних обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Із системного аналізу глави 34 КПК, а також загальних засад та принципів кримінального провадження вбачається, що перегляд за виключними обставинами є надзвичайним переглядом і виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили. Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається в письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Виключними обставинами визнаються: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Засуджений ОСОБА_6 посилався як на підставу для перегляду вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012 щодо нього за виключними обставинами - зловживання колегії Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, а саме, що судді ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 під час ухвалення цього вироку не перебували у нарадчій кімнаті, а розглядали інші справи і за ними приймали рішення, а також умисел суддів, що полягає у навмисному недослідженні доказів на спростування його винипід час розгляду кримінального провадження.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що згідно з пунктом 3 частини 3 статті 459 КПК, підставою для перегляду судового рішення є встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Положеннями ч. 4 ст. 459 КПК України встановлено, що обставини, передбачені пунктом 3 частини третьої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.

Однак засуджений ОСОБА_6 не навів та не надав суду відповідних рішень, які передбачені ч.4 ст.459 КПК України на підтвердження зазначених ним обставин щодо зловживання суддів або які підтверджують їх вину у вчиненні кримінального правопорушеннята є підставою для перегляду вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012, а саме: вирок суду, що набрав законної сили, а у разі неможливості ухвалення вироку - постанову або ухвалу про закриття кримінального провадження, ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру. Посилання засудженого на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 06.05.2016, в якій, на його думку, є підтвердження факту зловживання суддів Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області є безпідставним. За змістом вказаної ухвали апеляційний суд не встановлював факту зловживань суддів Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, а відмовив у задоволенні заяви про перегляд ухвали апеляційного суду за нововиявленими обставинами та роз`яснив іншій особі ОСОБА_11 його право на звернення до суду, який ухвалив вирок із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, в якому, зокрема, зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду. При цьому, у вказаному рішенні звернуто увагу на те, що мають існувати будь-які «вагомі та непереборні обставини», які могли б служити обґрунтованим поясненням того, чому остаточне судове рішення має бути переглянуто і скасовано.

Твердження засудженого ОСОБА_6 про помилковість кваліфікації його дій за п.п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч. 4 ст. 187 КК України при розгляді колегією Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області кримінального провадження №1-292/11 та щодо недоведеності його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, фактично мають характер незгоди з вироком суду та повторного дослідження доказів у кримінальному провадженні, їх переоцінки щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, а тому не є виключними обставинами.

Стосовно доводів засудженого про врахування судом фактів преюдиціального значення, викладених у рішеннях інших судів України, колегія суддів зазначає,що судові рішення, наведені засудженим, не мають преюдиціального значення для цього провадження, а тому не підлягають до врахування судом.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для перегляду вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_6 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.376, 459-464, 466-467 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.08.2012 за виключним обставинами відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання її копії.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3