Справа № 527/1615/22
провадження № 1-кп/527/16/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження №0000214 від 13.06.2022 року, кримінальне провадження №0000488 від 06.12.2022 року, кримінальне провадження №0000281 від 18.05.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, Полтавської області, українки, громадянки України, освіта середня, не заміжня, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маюча, не працююча, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Так, 08.06.2022 року близько 05 год. 42 хв., ОСОБА_6 разом із чоловіком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували на веранді, за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними виникла сварка. В цей час у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклої особистої неприязності, виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяла до правої руки ніж та нанесла ним один удар ОСОБА_9 в область черевної стінки зліва, внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи №50 від 26.07.2022 ОСОБА_9 отримав тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої черевної стінки, яка проникає в черевну порожнину, та ушкоджує по ходу раньового каналу поперечно-ободову кишку, тіло підшлункової залози, великий сальник, яка утворилась від дії предмету, що володіє ріжучими та колючими властивостями, тобто має ріжучу поверхню та довжинник, має ознаки ушкодження, що небезпечне для життя та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Смерть ОСОБА_9 настала 12.06.2022 року о 10 год. 00 хв. у реанімаційному відділенні КНМП «Глобинська міська лікарня» за адресою: АДРЕСА_2 , від інтоксикації внаслідок розлитого фібринозно-гнійного перитоніту, який розвився внаслідок проникаючого поранення передньої черевної стінки з пошкодженням по ходу раньового каналу поперечно-ободової кишки, великого сальника, підшлункової залози.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України.

Крім того, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, продовжено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, продовжено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року, продовжено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року, продовжено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 року, продовжено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Так, 05.12.2022, близько 18:00 години ОСОБА_6 , правомірно перебувала в будинку ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , де вживала спиртні напої спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Під час розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_6 , помітила в спальній кімнаті будинку, на підлозі, неподалік столу ліхтарик із радіоприймачем чорного кольору і в цей час у неї виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період воєнного стану, з корисливих мотивів, в присутності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , із спальної кімнати будинку, відкрито викрала ліхтарик із радіоприймачем марки «NNS NS-099 U-REC», вартістю 1069 грн. 20 коп., чим спричинила майнової шкоди потерпілому ОСОБА_10 на вказану суму.

Вказаним, відкрито викраденим майном ОСОБА_6 розпорядилася на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в період воєнного стану, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Крім того, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, продовжено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, продовжено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року, продовжено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року, продовжено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №757/2022 від 7 листопада 2022 року, продовжено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №58/2023 від 6 лютого 2023 року, продовжено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Так, 17.05.2023 року, близько 08:30 години ОСОБА_6 , правомірно перебувала в будинку ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , куди прийшла зайняти грошей у ОСОБА_10 для того щоб придбати хліба.

Під час відкриття гаманця із грошима ОСОБА_10 , у ОСОБА_6 в цей час виник умисел на відкрите викрадення чужого майна грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період воєнного стану, повторно, з корисливих мотивів, в присутності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вихопивши із рук потерпілого ОСОБА_10 , відкрито викрала грошові кошти в сумі 950 грн., які знаходилися у гаманці, чим спричинила майнової шкоди потерпілому на вказану суму.

Вказаними, грошима ОСОБА_6 розпорядилася на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в період воєнного стану, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.121 та ч.4 ст.186 КК України визнала частково та пояснила, що умислу на вбивство свого чоловіка ОСОБА_12 у неї не було, а також не було умислу на незаконне заволодіння приймачем та гаманцем ОСОБА_10 . Суду пояснила, що у червні 2022 року (точної дати не вказала) вони з чоловіком перебували вдома та вживали спиртні напої, під час чого між ними виникла сварка. Як наносила удар ножем чоловікові вона не пам`ятає. Надалі вона неодноразово пропонувала викликати швидку допомогу, однак чоловік сказав не треба і лише пізніше погодився. Швидка допомога на третій день забрала чоловіка у лікарню. Далі приїхала поліція, проводили слідчий експеримент. Вважає, що працівники поліції схилили її на надання неправдивих показань щодо себе. Крім цього, обвинувачена суду показала, що 05.12.2022 року вона прийшла до свого знайомого ОСОБА_10 , де також перебував ОСОБА_11 . У будинку ОСОБА_10 вона взяла приймач, який належить останньому та хотіла повернути його пізніше, для чого взяла вказала, що не знає. Крім того, показала, що 17.05.2023 року вона прийшла до ОСОБА_10 , де також перебував ОСОБА_11 . У будинку вона взяла гаманець, який належить потерпілому ОСОБА_13 та пішла додому. Вдома у неї був ОСОБА_14 , який забрав гаманець та решту грошей які залишилися після покупок в магазині. Вказала, що хотіла повернути кошти потерпілому, бо була не права. Просить, суд суворо її не карати. Шкодує про свої вчинки, смерті своєму чоловікові не бажала та розкаюється.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченою ОСОБА_6 , її винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.4 ст.186 КК України повністю доведена показаннями потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що він знає обвинувачену ОСОБА_15 близько десяти років і дозволяє їй заходити до свого будинку. Обвинувачена приносить йому продукти харчування та допомагає по хазяйству безоплатно, оскільки у них дружні відносини. Чи був у нього борг перед обвинуваченою він достеменно не пам`ятає. Того дня (05.12.2022 року) ОСОБА_6 прийшла до нього додому і запитала чи він збирається віддавати їй борг та сказала, що за це візьме у нього приймач та взявши приймач вона пішла. Вказав, що при цьому був присутній також ОСОБА_11 . Далі, через три дня він звернувся до поліції із заявою про викрадення у нього приймача, а до цього не звертався, бо думав, що обвинувачена поверне йому цей приймач. Також вказав, що коли обвинувачена сказала, що візьме приймач, він сказав їй бери. Зазначив, що він немає жодних претензій до обвинуваченої та прохає її не карати. Крім того, потерпілий ОСОБА_10 суду показав, що 17.05.2023 року до нього прийшла обвинувачена ОСОБА_6 та попросила дати їй гроші на хліб, поруч лежав гаманець, який вона взяла та пішла. Через 40 хвилин повернулася та сказали викликати 102, бо гаманець потерпілого у неї забрав ОСОБА_16 . Вказав, що у гаманці було близько 500 грн. і він викликав працівників поліції. Зазначив, що можливо обвинувачена хотіла купити продукти та повернутися віддати йому решту, оскільки вона не втекла, а повернулася з проханням викликати поліцію. Також вказав, що він немає жодних претензій до ОСОБА_6 , а всі заяви які він надав поліції він не писав, а лише підписував те, що йому давали працівники поліції, ці папери він не читав, оскільки має поганий зір.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він товаришує з обвинуваченою ОСОБА_17 та потерпілим ОСОБА_18 . 05.12.2022 року він був вдома у потерпілого ОСОБА_13 , який проживає сам, і до них прийшла ОСОБА_19 , яка говорила з потерпілим про борг та сказала останньому, що візьме у нього приймач та поверне коли той віддасть їй борг. Зазначив, що обвинувачена приймач у потерпілого не крала, а взяла в заставу, при цьому потерпілий їй не заперечував. Також свідок показав, що у травні 2023 року він та ОСОБА_20 були вдома у ОСОБА_13 та коли він вийшов на вулицю, у будинку залишилися обвинувачена та потерпілий, який закричав, що у нього вкрали гроші, а ОСОБА_19 в той момент вийшла на вулицю. ОСОБА_13 попросив його її наздогнати, на що той сказав, щоб розбиралися самі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив, що він проживає по сусідству з обвинуваченою ОСОБА_6 та знає її з дитинства. Також вказав, що він доглядає потерпілого ОСОБА_10 . Зазначив, що обвинувачена проживала разом з чоловіком ОСОБА_22 , якого вона постійно била та тікала до ОСОБА_10 і там вони пиячили. ОСОБА_23 неодноразово йому говорив, що ОСОБА_24 його б`є та показував на собі рани. Також вказав, що потерпілий ОСОБА_13 йому говорив, що померлого ОСОБА_25 вдарила ножем ОСОБА_19 . У червні 2022 року його запросили понятим на слідчу дію, де ОСОБА_6 визнала, що вдарила померлого ОСОБА_12 ножем та показувала як це було, у її будинку було все в крові. Зазначив, що обвинувачена зараз кожного дня пиячить. Також суду показав, що ОСОБА_19 віддала весь одяг померлого чоловіка потерпілому ОСОБА_13 , який був винен ОСОБА_19 кошти, бо вини разом пили та вона купувала йому продукти. Також він бачив як ОСОБА_19 часто на прохання ОСОБА_13 ходила до магазину. Зазначив, що у ОСОБА_13 шизофренія і він не завжди буває адекватним.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснила, що ОСОБА_6 вона знає давно, раніше остання була порядною людиною, а потім почала пити. Також вказала, що покійний ОСОБА_23 також був гарною людиною, а ОСОБА_20 його постійно била, від чого він тікав до ОСОБА_13 . Вказала, що вона була понятою при проведенні слідчого експерименту, де ОСОБА_19 показувала на статистові як била ножем ОСОБА_25 . Зазначила, що до Кості приїздила швидка допомога два чи три рази та він не поїхав до лікарні, а через три дні помер.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснила, що вона обвинувачену ОСОБА_6 знає давно і вона завжди п`яна. Померлого ОСОБА_12 вона взагалі не знає, однак чула від людей, що вони постійно пили та билися. Вказала, що вона була понятою та під час слідчого експерименту, де ОСОБА_19 добровільно розказувала та показувала як вона вдарила померлого ОСОБА_12 ножем. Також вказала, що вона останні місяці два є соцпрацівником у потерпілого ОСОБА_10 , а до цього його допомагали сім`я ОСОБА_28 . Також вказала, що ОСОБА_19 носила їсти ОСОБА_13 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 пояснила, що вони з обвинуваченою ОСОБА_17 є сусідами та знає її 15 років. Вказала, що вона була присутня під час слідчого експерименту та бачила як обвинувачена показувала як вдарила ножем чоловіка ОСОБА_12 у живіт, показала це на статистові. Вказала, що ОСОБА_19 жили спочатку добре, а потім почали пиячити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 пояснила, що вона працює продавцем у магазині. Обвинувачену ОСОБА_15 знає давно, раніше остання працювала, а потім почала пиячити. Вказала, що ОСОБА_19 дружить із потерпілим ОСОБА_10 та вони разом п`ють. Зазначила, що не раз їй дзвонив ОСОБА_13 і говорив, що прийде до магазину ОСОБА_19 , щоб вона дала їй продукти для нього.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 пояснила, що вона була понятою коли із кущів вилучали гаманець та кому він належить вона не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він обвинувачену ОСОБА_15 знає давно і у них дружні стосунки. Вказав, що він знає, що у потерпілого ОСОБА_13 пропали гроші, оскільки про це говорили люди в селі. Також вказав, що він дійсно в магазині купуючи продукти з ОСОБА_19 взяв решту коштів собі, однак він не знає кому саме належали ці кошти, що вони ОСОБА_13 він не знав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 пояснила, що вона працює продавцем у магазині. Обвинувачену ОСОБА_15 знає, а потерпілого ОСОБА_13 не знає. Чи купувала ОСОБА_19 продукти для ОСОБА_13 вона також не знає, оскільки обвинувачена рідко приходила до магазину.

Крім показів потерпілого та свідків по справі, вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121,ч.4 ст.186КК України доводиться дослідженими у судовому засіданні наступними доказами, в їх сукупності:

- витягом з ЄРДР, згідно якого вказано про надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України (т.2 а.с.47);

- даними протоколу огляду від 12.06.2022 року, згідно якого проведено огляд трупа ОСОБА_9 у приміщенні реанімаційного відділення КММП Глобинської міської лікарні (т.2 а.с.49-52);

- лікарським свідоцтвом про смерть №51 від 13.06.2022 року, згідно якого причиною смерті зазначено відкриту рану черевної стінки (т.2 а.с.53-54);

- висновком експерта №50 від 26.07.2022 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різану рану передньої черевної стінки яка проникає в черевну порожнину, та ушкоджує по ходу раньового каналу поперечно-ободову кишку, тіло підшлункової залози, великий сальник, яка утворилась від дії предмету, що володіє ріжучими та колючими властивостями, тобто має ріжучу поверхню та довжинник, мають ознаки ушкоджень, що небезпечні для життя, згідно п.п. 2.1.3 к) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до ТЯЖКИХ ТІЛЕСНИХ УШКОДЖЕНЬ та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. За час перебування на лікуванні в КНП «Глобинська міська лікарня» згідно МКСТ № 1488 від 09.06.2022 по 12.06.2022 гр. ОСОБА_9 були проведні наступні оперативні втручання: колостомія, лапароскопія, тубаж кишечника (09.06.2022); ЗСЧП (запрограмована санація черевної порожнини) з ушиванням стінок рани, видаленням пошкодженого фрагменту товстої кишки, ушиванням брижі. Первинна хірургічна обробка рани на голові. ОСОБА_33 підключичної вени. Ступінь тяжкості ран, що утворилися при проведенні лікувальних заходів, спрямованих на порятунок життя, не встановлювалася (п. 1.3 «Правил»). Рана лобної ділянки яка утворилися за механізмом удару від дії тупого твердого предмету, індивідуальні та конструктивні особливості якого не відобразились, і утворилося за 3-4 доби до настання смерті, на що вказує характер та морфологічні ознаки та враховуючи їх характер та локалізацію, не виключено, що утворились при мимовільному падінні на площину («з висоти власного росту»). Має ознаки легких тілесних ушкоджень та не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті. Смерть ОСОБА_9 настала від інтоксикації внаслідок розлитого фібринозно-гнійного перитоніту який розвився внаслідок проникаючого поранення передньої черевної стінки з пошкодженням по ходу раньового каналу поперечно-ободової кишки, великого сальника, підшлункової залози. Згідно медичної документації смерть ОСОБА_9 настала 12.06.2022 р. о 10:00 год, що не суперечить даним отриманим при дослідженні трупа в морзі. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_9 етиловий та інші спирти не виявлені (т.2 а.с.55-60);

- даними протоколу огляду від 13.06.2022 року з фото та відеозаписом, об`єктом якого була територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , під час якого вилучено змиви РБК, одяг та речі (т.2 а.с.62-83);

- даними протоколу проведеня слідчого експерименту від 13.06.2022 року з відеозаписом, згідно якого за участю підозрюваної ОСОБА_6 проведено слідчу дію на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , під час якої остання розповіла про події які відбувалися в ніч з 07 червня на 08 червня 2022 року (т.2 а.с.102-112);

- згідно висновку судово імунологічної експертизи №1003 від 28.07.2022 року, проведеної на підставі постанови слідчого ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області від 07.07.2022 року, на основі даних судово медичного дослідження речових доказів, кров ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. В крові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлений антиген А за системою АВ0. На змивах, вилучених під час ОМП (об.№1,2), що надані на дослідження, знайдена кров людини. При серелогічному дослідженні цієї крові виявлений антиген А. Таким чином ця кров може походити від ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , крові яких властивий виявлений антиген (т.2 а.с.118-119);

- згідно висновку судово імунологічної експертизи №1001 від 27.07.2022 року, проведеної на підставі постанови слідчого СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області від 07.07.2022 року, на основі даних судово медичного дослідження речових доказів, кров підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. В крові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.с.121-122);

- згідно висновку судово імунологічної експертизи №1004 від 28.07.2022 року, проведеної на підставі постанови слідчого ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області від 07.07.2022 року, на основі даних судово медичного дослідження речових доказів, в крові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0. Кров підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На майці, вилученій під час ОМП 13.06.2022 року, та наданій на дослідження, знайдена кров людини. При серелогічному дослідженні в зазначених об`єктах виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0. Ця кров може походити від ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , крові яких властивий виявлений антиген А. На шортах, вилучених під час ОМП 13.06.2022 року та наданих на дослідження, кров не знайдена (т.2 а.с.124-126);

- згідно висновку судово імунологічної експертизи №1002 від 28.07.2022 року, проведеної на підставі постанови слідчого ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області від 07.07.2022 року, на основі даних судово медичного дослідження речових доказів, кров підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. В крові трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0. На чоловічій куртці синього кольору, вилученій під час ОМП та наданій на дослідження, знайдена кров людини. При серелогічному дослідженні цієї кровівиявлений антиген А. Таким чином, ця кров може походити від ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , крові яких властивий виявлений антиген (т.2 а.с.128-129);

- згідно висновку судово цитологічної експертизи №317 від 27.07.2022 року, проведеної на підставі постанови слідчого ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області від 07.07.2022 року, на основі даних судово медичного дослідження речових доказів, кров підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. В кровіпотерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0. При судово-медичній експертизі двох кухонних ножів вилучених під час огляду 13.06.2022 року (об.1-4), виявлена кров людини в об.1; в об.2-4 кров не виявлена. Статеву належність крові та епітеліальних клітин встановити не представилося можливим у зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові та клітин, придатних для цитологічного дослідження. При серологічному дослідженні слідів крові в об.1 виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0, який може походити від особи (осіб), в крові якої (яких) він міститься, в тому числі і від ОСОБА_9 , походження цієї крові від ОСОБА_6 виключається (т.2 а.с.131-133);

- згідно висновку експерта №50/1 від 02.08.2022 року, проведеної на підставі постанови слідчого ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області, покази підозрюваної ОСОБА_6 , дані нею 13.06.2022 року в ході слідчого експерименту, відповідають механізму спричинення тілесних ушкоджень, що призвели до смерті потерпілого ОСОБА_9 (т.2 а.с.134);

- витягом з ЄРДР, згідно якого вказано про надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України (т.2 а.с.135);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, іншу подію від 06.12.2022 року, згідно якої ОСОБА_10 повідомив про відкрите заволодіння його радіоприймачем громадянкою ОСОБА_6 (т.2 а.с.136);

- даними протоколу огляду місця події від 06.12.2022 року з фото-таблицею, об`єктом якого була територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_10 (т.2 а.с.138-140);

- даними заяви ОСОБА_6 , згідно якої вона добровільно видала працівникам поліції радіоприймач, який вкрала у ОСОБА_10 (т.2 а.с.141);

- даними протоколу огляду місця події від 06.12.2022 року з фото-таблицею, об`єктом якого є радіоприймач, який було вилучено (т.2 а.с.142-144);

- даними протоколу проведеня слідчого експерименту від 06.12.2022 року з відеозаписом, згідно якого за участю потерпілого ОСОБА_10 проведено слідчу дію слідчий експеримент з метою перевірки показів потерпілого ОСОБА_10 (т.2 а.с.149-154);

- даними протоколу огляду від 08.12.2022 року, згідно якого предметом огляду є цифровий носій DVD-диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 (т.2 а.с.155);

- даними протоколу проведеня слідчого експерименту від 07.12.2022 року з відеозаписом, згідно якого за участю свідка ОСОБА_11 проведено слідчу дію слідчий експеримент з метою перевірки показів свідка ОСОБА_11 (т.2 а.с.157-162);

- даними протоколу огляду від 08.12.2022 року, згідно якого предметом огляду є цифровий носій DVD-диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 (т.2 а.с.163);

- даними протоколу огляду від 07.12.2022 року, об`єктом якого є ліхтар із радіоприймачем, який було вилучено 06.12.2022 року (т.2 а.с.164);

- висновком експерта судово-товарознавчої експертизи №3380 від 07.12.2022 року, згідно якого вказана ринкова вартість, з урахуванням зносу, ліхтарика з радіоприймачем марки «NNS NS-099 U-REC», бувшого у використанні 7 днів, в справному стані, станом на 05.12.2022 року, становить 1069,20 грн. (т.2 а.с.166-172);

- витягом з ЄРДР, згідно якого вказано про надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України (т.2 а.с.177);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, іншу подію від 17.05.2023 року, згідно якої ОСОБА_10 повідомив про відкрите заволодіння його грошовими коштами в сумі 950 грн. громадянкою ОСОБА_6 (т.2 а.с.178);

- даними протоколу огляду від 18.05.2023 року з фото-таблицею, об`єктом якого була територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_10 (т.2 а.с.180-183);

- даними протоколу огляду місця події від 17.05.2023 року з фото-таблицею, об`єктом якого є гаманець коричневого кольору зі шкіри, який було вилучено (т.2 а.с.184-189);

- даними протоколу проведеня слідчого експерименту від 18.05.2023 року з відеозаписом, згідно якого за участю потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 проведено слідчу дію слідчий експеримент з метою перевірки показів потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 (т.2 а.с.195-207).

В судовому засіданні також було допитано експерта ОСОБА_34 , який надав пояснення з приводу проведеної ним експертизи №50 від 26.07.2022 року, та пояснив, що внаслідок ножового поранення у потерпілого виникло запалення органів черевної порожнини - перитоніт, який розвився зразу після ушкодження і почалося запалення, внаслідок чого людина померла.

Оцінюючі перераховані вище безпосередньо досліджені судом докази на предмет їх належності, достовірності та допустимості, суд виходить з наступних положень чинного законодавства, а також міжнародних норм.

Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до вимог ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.ч.1, 5 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Стаття 374 ч.3 п.2 КПК України вказує, що у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою має міститись, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого та прокурора.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні №1-31/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та постановлення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ при винесенні вироків» № 5 від 29.06.1990 року, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а всі сумніви у справі, в тому числі що стосуються достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитися і вирішуватися на користь підсудних.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

Саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Захисник обвинуваченої просила суд перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч.2 ст.121 КК України на ст.119 КК України, оскільки на її думку винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України є недоведеною.

Керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 вчинила злочин за встановлених під час досудового слідства та судового розгляду обставин та її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Зокрема, суд враховує також надані обвинуваченою ОСОБА_6 покази, що були надані під час судового розгляду, а також відтворення нею подій під час слідчого експертименту, щодо обставин сварки із загиблим ОСОБА_9 та заподіяння йому удару в живіт ножем. В тому числі, нанесення удару ножем підтверджено виявленими в потерпілого тілесними ушкодженнями, при цьому такими, що знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Під час нанесення удару в живіт ножем ОСОБА_9 . обвинувачена ОСОБА_6 усвідомлювала суспільну небезпеку своїх дій та причинний зв`язок таких дій з наслідками, що настали, тобто передбачала та бажала настання певних наслідків від своїх дій, оскільки нанесла удар потерпілому саме в область життєво-важливих органів. При цьому, для наявності умислу на заподіяння тілесних ушкоджень достатньою є реалізація злочинного наміру в момент виникнення умислу, тобто без заздалегідь обдуманого умислу на нанесення тілесних ушкоджень, а як результат на дії потерпілого безпосередньо перед нанесенням тілесних ушкоджень.

Та, не вживши заходів по наданню допомоги потерпілому, обвинувачена легковажно ставилася до можливих наслідків своїх дій, внаслідок яких через деякий час настала смерть потерпілого. Згідно висновку судово-медичного експерта №50 від 26.07.2022 року, виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різану рану передньої черевної стінки яка проникає в черевну порожнину, та ушкоджує по ходу раньового каналу поперечно-ободову кишку, тіло підшлункової залози, великий сальник, яка утворилась від дії предмету, що володіє ріжучими та колючими властивостями, тобто має ріжучу поверхню та довжинник, мають ознаки ушкоджень, що небезпечні для життя, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Смерть ОСОБА_9 настала від інтоксикації внаслідок розлитого фібринозно-гнійного перитоніту який розвився внаслідок проникаючого поранення передньої черевної стінки з пошкодженням по ходу раньового каналу поперечно-ободової кишки, великого сальника, підшлункової залози. Це також відповідає встановленим обставинам справи.

Дані обставини також підтвердив допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_35 .

За таких обставин, з огляду також на використане обвинуваченою ОСОБА_6 знаряддя злочину ніж та локалізацію нанесених нею удару потерпілому ОСОБА_9 , зокрема в життєво важливу ділянку тіла, суд дійшов до висновку, що обвинувачена ОСОБА_6 діяла з прямим умислом і бажанням спричинити шкоду потерпілому ОСОБА_9 , а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілому.

Часткове визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, спрямоване на уникнення відповідальності за вчинене.

При ознайомленні з протоколом слідчого експерименту ОСОБА_6 зауважень, доповнень та клопотань не надавала.

Також судом було досліджено відеозапис слідчого експерименту, з якого вбачається, що обвинувачена ОСОБА_6 давала пояснення та відтворювала обставини вчинення злочину, без будь якого тиску зовні, протягом тривалого часу коли проходив слідчий експеримент, остання давала покази без підказок з будь якого боку, що на думку суду не можливо було завчити чи придумати, враховуючи об`єм показів наданих обвинуваченою під час слідчих дій.

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України визнала частково, її вина підтверджується вищезазначеними доказами.

Таким чином, версію захисту про непричетність обвинуваченої ОСОБА_6 до умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричиненого смерть потерпілому, суд визнає неприйнятною та такою, що спрямована на ухилення від покарання за скоєний злочин, а її винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.121 КК України повністю доведена дослідженими в судовому засіданні у своїй сукупності належними та допустимими доказами.

Також, суд визнає неприйнятною версію захисника ОСОБА_36 щодо недоведеності факту вчинення її підзахисною кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України та такою, що спрямована на ухилення від покарання за скоєний злочин.

Так, фактичні обставини сформульованого в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України, беззаперечно підтверджуються сукупністю доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні.

Разом з цим, суд критично відноситься до часткової зміни показань, наданих потерпілим ОСОБА_10 в судовому засіданні, з метою виправдати дії обвинуваченої, оскільки, як встановлено судом, потерпілий особисто здійснив виклик працівників поліції після вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.12.2022 року та 17.05.2023 року (т.2 а.с.136,178).

Версія сторони захисту про те, що умислу на заволодіння майном потерпілого обвинувачена не мала не узгоджується із встановленими судом обставинами, які підтверджені доказами, про те, що обвинувачена відкрито заволоділа належним потерпілому майном, а отже вчинила умисний корисливий злочин.

Виходячи з положень ст. 186 КК України, грабіж - це відкрите викрадення чужого майна. При цьому викрадення вважається відкритим, якщо воно вчинюється у присутності потерпілого (власника майна або особи, у віданні чи під охороною якої перебуває майно) та/або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що ці особи помітили і розуміють сутність її злочинних дій, спрямованих на відкрите заволодіння чужим майном. Таким чином, основною ознакою об`єктивної сторони грабежу є відкрите викрадення майна.

Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом є поява у винного реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном.

Як пояснила в судовому засіданні сама обвинувачена, вона відкрито у присутності потерпілого ОСОБА_10 і у першому і у другому випадку взяла його речі, які у майбутньому планувала повернути.

Тому, її дії полягали саме у відкритому викраденні чужого майна, факт якого усвідомлювала як сама обвинувачена, так і потерпілий.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану та вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Таким чином, посилання сторони захисту про необхідність виправдання обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.4 ст.186 КК України з підстав, передбачених п.п.1-3 ч.1 ст.373 КПК України, суд визнає безпідставними і такими, що спростовуються вищенаведеними висновками.

Позицію захисника стосовно невинуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочинів суд вважає необґрунтованою, оскільки вона спростовується дослідженими під час судового розгляду доказами.

Суд, враховуючи наведені доводи сторони захисту зауважує, що захист посилається на недоведеність у їх вчиненні належними та допустимими доказами. Проте, розглянувши дані доводи, як окремі підстави для виправдання, так і в сукупності, суд не встановив для цього ґрунтовних підстав з огляду на обсяг досліджених судом доказів та внутрішнє переконання про винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 та вважає їх такими, що направлені на введення суд в оману та уникнення покарання за вчинене, оскільки вказані показання обвинуваченої спростовуються доказами у кримінальному провадженні, що були досліджені в ході судового розгляду, які є послідовними і такими, що повністю узгоджуються між собою.

Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

Таким чином, за результатами судового розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин справи, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень доведена і кваліфікує її дії за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в період воєнного стану, та за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд встановив вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, що нею вчинено тяжкі злочини, особу винної, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, схильна до вживання алкогольних напоїв, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність таких, що його обтяжують.

Приймаючи до уваги те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченої, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, що є необхідним для її виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, відповідає особі обвинуваченої та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч. 2 ст.50 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченій буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів. На переконання суду, призначене обвинуваченій покарання відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 374 КПК України, згідно яких у вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, обраний обвинуваченій запобіжний захід, враховуючи особу обвинуваченої, її процесуальну поведінку та приймаючи до уваги призначене покарання, до набрання вироком законної сили слід залишити без змін та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку день за день, крім того зарахувати перебування під домашнім арештом, а саме з 13 грудня 2022 року по 17 травня 2023 року, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, що становить 52 дні.

Долю речових доказів необхідно вирішити впорядку ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешти, накладені на речові докази.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.186 КК України та призначити їй за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

-за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років;

-за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_6 рахувати з моменту взяття під варту.

На підставі ч.7 ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_6 зарахувати термін її перебування під домашнім арештом, а саме з 13 грудня 2022 року по 17 травня 2023 року, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, що становить 52 дні.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_6 зарахувати термін її попереднього ув`язнення, а саме з 17 травня 2023 року по дату набрання вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- змиви РБК з кімнати №1 та №2, чоловічу куртку синього кольору зі слідами РБК, шорти жіночі чорного кольору, жіноча рожева майка, два кухонні ножі, штани синього кольору зі слідами РБК знищити, після набрання вироку законної сили;

- радіоприймач марки «NNS NS-099 U-REC»; гаманець коричневого кольору із шкіри в якому виявлено дві пластикові картки та кошти в сумі 4 грн. 60 коп. повернути потерпілому ОСОБА_10 .

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 15.06.2022 року, 08.12.2022 року, 19.05.2023 року, після набрання вироку законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1