Справа № 455/1220/23
Провадження № 1-кп/455/79/2024
ВИРОК

Іменем України

22 липня 2024 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 30.03.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добромиль Старосамбірського району Львівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, знятого з військового обліку, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.04.2023 за частиною 4 статті 185 КК України, зміненим вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 09.11.2023, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, повторно, в умовах воєнного стану, який оголошено згідно Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який продовжений згідно Указу Президента №341/2022 від 17.05.2022, Указу Президента №573/2022 від 12.08.2022, Указу Президента № 757/2022 від 07.11.2022 та Указу Президента № 58/2023 від 06.02.2023, свідомо ігноруючи особливий стан в Україні, в період часу з грудня 2022 року по січень 2023 року, перебуваючи в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, шляхом віджиму вхідних дверей проник в дачний дерев`яний будинок (агрооселю), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав предмети сантехніки унітаз, раковину, бойлер, два змішувачі, раковину для миття посуду та інші предмети домашнього вжитку один матрац двоспальний, два дерев`яні столи, 5 крісел, вимикач світла із кабелем, електричні автовимикачі від лічильника, вуличний світильник, навісний замок із ланцюгом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 10000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 , повторно, в умовах воєнного стану, який оголошено згідно Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який продовжений згідно Указу Президента №341/2022 від 17.05.2022, Указу Президента №573/2022 від 12.08.2022, Указу Президента № 757/2022 від 07.11.2022 та Указу Президента № 58/2023 від 06.02.2023, свідомо ігноруючи особливий стан в Україні, о 09:50 год. 26.03.2023, перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, проник у житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав 120 євро, що становить еквівалентно, станом на 26.03.2023, згідно даних Національного банку України 4772,1 грн. та ювелірні вироби, а саме: золотий ланцюжок вагою 7,26 гр. 585 проби вартістю 20 328 грн., золотий хрестик вагою 1,56 гр. 585 проби вартістю 4368 грн., золоте кольє із перлинами вагою 3,2 гр. 585 проби вартістю 8960 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 38428,1 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 , повторно, в умовах воєнного стану, який оголошено згідно Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який продовжений згідно Указу Президента №341/2022 від 17.05.2022, Указу Президента №573/2022 від 12.08.2022, Указу Президента № 757/2022 від 07.11.2022 та Указу Президента № 58/2023 від 06.02.2023, свідомо ігноруючи особливий стан в Україні, близько 16.04.2023 09:00 год, перебуваючи в АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник у житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав грошові кошти 475 доларів США, що становить еквівалентно, станом на 16.04.2023, згідно даних Національного банку України 17370,08 гривень, 350 польських злотих, що становить еквівалентно, станом на 16.04.2023, згідно даних Національного банку України 3041,36 гривень та 8000 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 28411,44 гривень.

Такими своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та погодився із розміром, завданої потерпілим кримінальними правопорушеннями, шкоди. Крім того, наголошував, що крадіжки він вчиняв сам, без спільників. Зазначив, що розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за частиною 4 статті 185 КК України, всі докази, зібрані на досудовому слідстві, вважає достовірними і дослідження їх в судовому засіданні недоцільним.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, погодився на спрощений порядок дослідження доказів по справі, щодо призначення міри покарання покладався на думку суду.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні суду показала, що того дня, точної дати не пам`ятає, вони прийшли з чоловіком до хати, побачили відкрите вікно, на стіні відбитки пальців, двері були відкриті та зрозуміли, що хтось лазив до будинку, після цього викликали поліцію. Приїхали працівники поліції, стали знімати відбитки пальців, допитувати присутніх та складати протоколи, це все відбувалося в її присутності та присутності понятих. Потім приїжджали другий раз, робили слідчий експеримент, ОСОБА_3 був на ньому присутній. Він показав працівникам поліції як він ходив, де ліз, як залазив на вікно, відтворити як саме він залазив у вікно не зміг, посилаючись на те, що в нього одна рука не працює, але минулого разу залізти зміг. Син розказував, що бачив біля хати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 разом. Потім, в подальшому, після крадіжки, ОСОБА_12 зупинив їх машину в центрі міста та вибачався перед ними за те, що сталося. Вважає, що крадіжку ОСОБА_3 вчинив разом з ОСОБА_13 Додатково зауважила, що реально було викрадена сума 2000 доларів, але в поліції сказали, що обвинувачений нібито визнав крадіжку в сумі 475 доларів і щоб справа швидше пішла до суду, вона погодилася зазначити саме таку суму.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення частини 3 статті 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд за згодою учасників судового розгляду обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Разом з тим, представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про допит свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з метою встановлення додаткових обставин, які могли б впливати на кваліфікацію скоєного обвинуваченим ОСОБА_3 правопорушення, оскільки, на думку представника потерпілої, вказане кримінальне правопорушення було вчинено групою осіб(спільно з ОСОБА_14 ), а до кримінальної відповідальності притягнули лише одного ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що о 8 ранку він зустрівся з ОСОБА_3 на вулиці Листопадовій, останній повідомив, що має зайти до знайомого позичити гроші, він почекав його на АДРЕСА_5 від будинку Бойка. Почекав півгодини, ОСОБА_3 прийшов з гривнями та ще помітив у нього 100 доларів, після чого вони направились до центру м. Добромиля. Він ( ОСОБА_12 ) проживає на вул. Замкова, вони паралельні, ОСОБА_9 йому знайома, вона працює десь в лікарні, синів її теж знає. Просто знайомі, ворожнечі між ними не було. Він хотів, щоб між ОСОБА_3 та ОСОБА_16 не було ворожнечі, то вирішив поговорити за ОСОБА_17 . Він вибачався за ОСОБА_17 перед ОСОБА_18 та її сином, що той пішов позичити до них гроші, а вчинив крадіжку. До даної крадіжки він ( ОСОБА_12 ) відношення не має, до будинку Бойків не залазив, а чекав на відстані метрів 200-250. Про суму позики ОСОБА_3 не говорив, гроші не показував, лише сказав що має пару гривень. Про намір ОСОБА_3 обікрасти будинок Бойків він не знав.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_3 вони знайомі. Ранком, точної дати не пам`ятає, біля 08 години ранку він, проїжджаючи біля хати, побачив ОСОБА_3 та ОСОБА_19 . Особливо на них увагу не звернув, бо поспішав до церкви. Згодом, вже після служби, йому подзвонила мама та сказала, що в них у будинку виламали вікно. Коли він приїхав, там були працівники поліції, яких викликав брат. Під час проведення слідчих дій він був присутній. На слідчому експерименті присутній не був, але брат казав, що ОСОБА_3 не міг сам залізти до будинку, оскільки у нього працює лише одна рука. ОСОБА_3 під час слідчого експерименту розмовляв з братом у стороні, вибачався за те, що так сталося, що вони вдвох з ОСОБА_13 вчинили крадіжку, але ОСОБА_3 все візьме на себе. ОСОБА_20 він зустрів днів через 10 в центрі міста, він ( ОСОБА_15 ) був за кермом, загальмував та ОСОБА_12 сам підійшов і став вибачатися за крадіжку, казав, що у всьому винні наркотики та ломка. На допит до поліції його ( ОСОБА_15 ) не викликали. Щоб ОСОБА_3 та ОСОБА_12 заходили до подвір`я будинку він особисто не бачив.

Разом з тим, відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи . З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За матеріалами цього кримінального провадження, в ході досудового розслідування про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України було повідомлено ОСОБА_3 , також щодо нього було складено обвинувальний акт та направлено до суду. Іншим особам у цьому кримінальному провадженні, про підозру не повідомлялося, обвинувальний акт не складався та не направлявся до суду.

Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачення не змінював, додаткове обвинувачення не висував.

З викладених норм закону вбачається, що суд не наділений процесуальними повноваженнями виходити за межі пред`явленого обвинувачення, збільшувати його об`єм, перекваліфіковувати дії обвинуваченого на більш тяжкі кримінальні правопорушення та пред`являти обвинувачення або притягати до кримінальної відповідальності інших осіб, яким не пред`являлося обвинувачення. Ці повноваження належать виключно до компетенції слідчого та прокурора як сторони обвинувачення.

Зважаючи на наведене, покази допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_14 , а також потерпілої ОСОБА_9 , не вплинули та не могли вплинути на правову кваліфікацію кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 .

Разом з тим, показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

За таких обставин, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного злочину доведеною поза розумним сумнівом та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за частиною 4 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.04.2023 за частиною 4 статті 185 КК України, зміненим вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 09.11.2023, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за місцем проживання характеризується негативно; що згідно листа КНП Старосамбірської міської ради «Старосамбірська районна лікарня» №264 від 31.03.2023 під динамічним спостереженням у лікаря психіатра перебуває, під динамічним спостереженням у лікаря нарколога перебуває з 2022. Проте, з висновку судово-психіатричного експерта №360 від 19.04.2023 вбачається, що на даний час ОСОБА_3 виявляє розлад особистості змішаного типу обтяжений наркоманією; може усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період інкримінованих дій ОСОБА_3 тяжким психічним розладом хронічного чи тимчасового характеру не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує. Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 є осудною особою. Крім того, обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у статті 12 КК України, є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог статті 66 КК України судом визнаються щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України судом визнаються вчинення злочину повторно та рецидив злочинів.

За таких обставин суд вважає, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не встановлено.

Крім цього, при призначенні остаточного покарання слід застосувати положення частини 4 статті 70 КК України, оскільки обвинувачений був засуджений вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.04.2023 за частиною 4 статті 185 КК України, зміненим вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 09.11.2023, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Цивільні позови по справі не заявлялися.

Відповідно до статті 124 КПК України процесуальні витрати за проведені у провадженні судову дактилоскопічну експертизу № СЕ-19/114-23/6284-Д від 06.04.2023 у сумі 1132,68 грн. та судову дактилоскопічну експертизу № СЕ-19/114-23/7479-Д від 28.04.2023 у сумі 956,00 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави в повному обсязі.

Представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про стягнення суми понесених судових витрат, згідно якої просить стягнути з обвинуваченого 22000 грн.

Щодо вказаної заяви суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Вказаною нормою закону не передбачено стягнення судових витрат на правову допомогу представника потерпілого з обвинуваченого, тому у задоволенні вказаної заяви слід відмовити.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити положення частини 7 статті 128 КПК України, згідно якої особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 30.05.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 був продовжений обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на термін 60 днів, тобто до 28.07.2024 включно. Клопотання про зміну чи скасування обраного запобіжного заходу не заявлено, тому даний запобіжний захід слід залишити без змін до набрання вироком чинності.

Керуючись статтями 12, 65, 185 КК України, статтями 100, 349, 368-371, 373-376, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.04.2023 за частиною 4 статті 185 КК України, зміненим вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 09.11.2023, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, більш суворим, призначеним цим вироком, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 21.04.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою до набрання вироком суду чинності, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведені у кримінальному провадженні судову дактилоскопічну експертизу № СЕ-19/114-23/6284-Д від 06.04.2023 у сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 68 копійок та судову дактилоскопічну експертизу № СЕ-19/114-23/7479-Д від 28.04.2023 у сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: гаманець чорного кольору із надписом «Casual purs pepe», який поміщено в спецпакет №4263411 та записник синього кольору із записами, який поміщено в спецпакет №4263412, які на підставі квитанції №1270 від 19.04.2024 здані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, що знаходиться в АДРЕСА_6 , повернути власнику ОСОБА_9 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1