УХВАЛА

03 жовтня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні відносно

підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 із клопотанням в порядку ст. 201 КПК України про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.

В клопотанні зазначає, що Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 28.08.2024 р. у справі № 569/15548/24 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кримінальне провадження № 0000041 від 26.03.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 ., згодом ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду адресу місця відбування домашнього арешту змінено на АДРЕСА_2 .

Вважає, що на даний час не існує жодного ризику передбаченого ст. 177 КПК України, ОСОБА_5 співпрацює зі слідством, повністю визнав вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та готовий понести відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а тому у суду немає законних підстав вважати, що мій підзахисний буде переховуватися від суду, оскільки його попередня попередня поведінка говорить про інше, крім того мій підзахисний. підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину..

Вчиняти інше кримінальне правопорушення ОСОБА_5 також не збирається, і протилежному немає жодних доказів, навпаки даний ризик спростовується поведінкою мого підзахисного. Після винесення слідчим суддею ухвали від 28.08.2024 р., підозрюваний дотримується покладених на нього ухвалою обов`язків, активно сприяє розкриттю вказаного злочину, являтися на всі виклики слідчого, що також підтверджує відсутність ризиків на які посилався прокурор та слідчий.

ОСОБА_7 , раніше не судимий, одружений, має міцні соціальні зв`язки, проживає з дружиною ОСОБА_8 та їх малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 відсутні судимості, ОСОБА_5 , співпрацює зі слідством повністю визнає вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. На даний час є діючим військовослужбовцем та має статус учасника бойових дій.

Просить суд змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на інший менш суворий запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

В судовому засіданні захисник підозрюваного, підозрюваний вимоги клопотання підтримали з викладених в ньому обставин, просили задовольнити.

Слідчий та прокурор проти задоволення клопотання заперечували.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000041 від 26.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

За вищевказаних обставин, 27.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 28 серпня 2024 року у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відмовлено.

Застосувано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, до 27.10.2024.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Частиною 4 ст.201 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно до ч.5 ст.201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Так, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як встановлено в судовому засіданні, що підозрюваний ОСОБА_5 , раніше не судимий, одружений, має міцні соціальні зв`язки, проживає з дружиною ОСОБА_8 та їх малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підозрюваного ОСОБА_5 . відсутні судимості, підозрюваний ОСОБА_5 співпрацює зі слідством повністю визнає вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. На даний час є діючим військовослужбовцем та має статус учасника бойових дій.

Згідно до п.3 ч.1 ст.178 КПК України вік та стан здоров`я підозрюваного повинні бути враховані судом при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ст. З Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч.1 ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Частина 2 ст.29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту З мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011). Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права (абзац третій підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Про фундаментальність права на свободу та особисту недоторканність свідчить також факт його закріплення у більшості міжнародних правових актів. Зокрема, у Загальній декларації прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання (стаття 9), у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права 1966 року вказано, що ніхто не повинен бути позбавлений волі інакше, як на підставах і відповідно до такої процедури, які встановлені законом (пункт 1 статті 9).

Право на свободу та особисту недоторканність, як і будь-яке інше право, потребує захисту від свавільного обмеження, для чого вимагається періодичний судовий контроль за обмеженням чи позбавленням свободи та особистої недоторканності, що має здійснюватися у визначені законом часові інтервали.

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки

наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1 -р/2017).

Отже, з вищевикладеного вбачається, що станом на сьогодні обраний щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту суперечить вищенаведеним нормам національного законодавства України та іншим міжнародно - правовим актам, які є його частиною. З виникненням нових вищевказаних обставин, обмеження свободи підозрюваного у вигляді цілодобового домашнього арешту являється свавільними та несправедливим, не переслідує легітимну мету, не обумовлене суспільною необхідністю досягнення цієї мети, та не є пропорційним та обґрунтованим в цілому.

А відтак, у разі обмеження конституційного права або свободи суд повинен запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію прав та свобод підозрюваного і не порушувати їх сутнісний зміст.

З моменту застосування запобіжного заходу, ОСОБА_5 покладені на нього судом обов`язки не порушувались, доказів на спростування означених доводів прокурором в судовому засіданні не надано.

Слідчий суддя, враховуючи обставини, визначені ст. 178 КПК України, його процесуальну поведінку під час досудового розслідування, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну раніше застосованого запобіжного заходу ОСОБА_5 з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний період доби.

При зміні запобіжного заходу вважаю доцільним покласти на підозрюваного відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, такі обов`язки, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до СУ ГУНП в Рівненській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України в в`їзду в Україну.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 201, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт на певний період доби, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. строком до 27.10.2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до СУ ГУНП в Рівненській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України в в`їзду в Україну.

Визначити строк дії ухвали до 27.10.2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та слідчого, що здійснює досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

Ухвалу оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10