БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/2680/24
Провадження №1-кс/497/949/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

07.11.24 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2024 року на адресу суду поштовим листом надійшло клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000481 від 28.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за фактом зникнення безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання бойових завдань в районі с. Першотравневе Харківської області.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що стрілець помічник гранатометника 2 механізованого відділення бойової машини 2 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на службу 07.07.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання бойових завдань в районі АДРЕСА_1 18.10.2023 внаслідок артилерійських обстрілів збройних формувань Російської Федерації, під час наступальних дій, та безпосереднього зіткнення з противником, зник безвісти.

З 19.10.2023 ОСОБА_5 рахується зниклим безвісти за особливих обставин вищеописані події підтверджуються у сповіщенні № 47/3641 від 19.10.2023 направленим військовою частиною НОМЕР_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У межах кримінального провадження, 30.10.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 особа яка надавала ОСОБА_5 житло до його призиву до лав ЗСУ, у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_2 добровільно видав особисті речі ОСОБА_5 , а саме:

ношені чоловічі носки чорного кольору;

ношені чоловічі плавки синього кольору;

ношені чоловічі чоботи чорного кольору 46 розміру;

ношені чоловічі калоші 45-46 розміру синього кольору.

Так як зазначені речі належать зниклому безвісти ОСОБА_5 , носилися останнім особисто, можуть містити в собі ДНК-профіль ОСОБА_5 , прийнято рішення про їх вилучення

30.10.2024 року постановою слідчого тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

З цих підстав на думку слідчого є необхідність в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вилучене майно з метою його збереження та необхідності його дослідження в ході слідчих дій.

Слідчий в судове засідання не прибули, кожен окремо подали заяви про проведення судового розгляду у їх відсутність (а.с.20).

Особа, яка надала добровільно майно ОСОБА_7 надав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти накладення арешту на видане добровільно майно (а.с.19).

Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів [...].

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Положеннями ст.171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000481 від 28 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом зникнення безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання бойових завдань в районі с.Першотравневе Харківської області (а.с.3).

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженні здійснюється Болградською окружною прокуратурою Одеської області (а.с.8).

Під час досудового розслідування у період часу з 12:40 до 13:15 години 30.10.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 особа яка надавала ОСОБА_5 житло до його призиву до лав ЗСУ, у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_2 добровільно видав особисті речі ОСОБА_5 , вище перелічені в клопотанні слідчого про, що було складено протокол добровільної видачі майна (а.с.11-12).

30.10.2024 року постановою слідчого тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Болградського РВП ГУНП в Одеській області (а.с.13).

Щодо строків звернення до слідчого судді.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

Так, протоколу добровільної видачі майна від 30.10.2024 слідчим було вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні, на яке слідчий просить накласти арешт.

Наступного дня 31.10.2024 клопотання слідчого спрямовано на адресу суду засобами поштового зв`язку «Нова пошта», номер накладної 59 16 (а.с.16).

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання (ч.4 ст.535 КПК України).

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно на підставі протоколу добровільної видачі майна від 30.10.2024 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000481 від 28 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України шляхом заборони його відчуження, користування, розпорядження, знищення та псування, а саме на:

ношені чоловічі носки чорного кольору поміщені до сейф пакету FSP № 6000903;

ношені чоловічі плавки синього кольору поміщені до сейф пакету РSP № 1108012;

ношені чоловічі чоботи чорного кольору 46 розміру поміщені до сейф пакету РSP № 4022029;

ношені чоловічі калоші 45-46 розміру синього кольору поміщені до сейф пакету № ВУМ 4010542.

Місцем зберігання вилученого майна визначити камеру зберігання речових доказів Болградського РВП ГУНП в Одеській області: пр-т Соборний, 97, м. Болград, Одеська область.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти? на ініціатора даного клопотання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1