Справа 720/2212/24
Провадження №1-кп/720/142/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження № 0002284 від 07.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сторожинець Чернівецької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 достовірно будучи обізнаним про те, що 12 квітня 2024 року, у справі №720/614/24 постановою Новоселицького районного суду ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років.

16 квітня 2024 року, у справі №724/1144/24 постановою Хотинського районного суду, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

30 квітня 2024 року постановою Садгірського районного суду м. Чернівці, у справі №726/892/24, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

28 травня 2024 року постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці, у справі №725/4334/24, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Однак, ОСОБА_4 достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду, які набрали законної сили та будучи ознайомлений з ними, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом та маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи протиправність свої дій, всупереч зазначених рішень суду, 05.06.2024 року близько 10 год 32 хв керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по АДРЕСА_2 , де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП № 6 ( АДРЕСА_3 , за вчинення адміністративних правопорушень, якими щодо останнього складено протокол про адміністративне правопорушення від 05.06.2024 року серія ААД №176590 та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 05.06.2024 серія БАД №454469.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тобто в умисному невиконанні постанов суду, що набрали законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та показав, що дійсно він був обізнаний про наявність постанов суду про позбавлення його права керування транспортними засобами, однак в порушення вищевказаних рішень суду за обставин вказаних в обвинувальному акті дійсно 05.06.2024 року близько 10:32 год. керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по АДРЕСА_2 . В скоєному щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорюються.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 382 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд приймає до уваги, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні п`ятеро дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та його щире каяття, яке виразилось у тому, що він визнав свою вину та щиро жалкує про скоєння ним кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З досудової доповіді органу пробації від 26 серпня 2024 року, складеної в порядку ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, вбачається, що імовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення середній, ризик небезпеки його для суспільства також оцінюється як середній. Зважаючи на поведінку обвинуваченого, його спосіб життя, вік, морально-духовний стан, уповноважений орган пробації вважає доцільним виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі, оскільки він не становить високої небезпеки для суспільства.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений вину повністю визнав та у вчиненому щиро розкаявся, суд вважає за доцільне призначити йому міру покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді штрафу.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази кримінального провадження копії справ про адміністративні правопорушення №720/614/24, № 724/1144/24, №726/892/24, № 725/4334/24 та ДВД диск із відеофайлом, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити у справі.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1