Справа № 524/6958/24
Провадження №1-кс/524/2358/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2024 м.Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання слідчого Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001361 від 18.06.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта середня, непрацюючого, неодруженого, раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

Згідно клопотання та доданих матеріалів 16.06.2024 близько 09:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи з дозволу потерпілого ОСОБА_7 за адресою проживання останнього по АДРЕСА_2 , помітив на столі банківську карту АТ КБ «ПриватБанк», яку вирішив викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел та керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_3 здійснив крадіжку вказаної банківської карти № НОМЕР_1 , відкритої на ім`я ОСОБА_7 , та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим за власним розсудом.

В подальшому, впродовж 16.06.2024 ОСОБА_3 неодноразово, діючи умисно, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та метою, за допомогою вказаної банківської карти знімав грошові кошти.

Так, о 09 год. 19 хв. він зняв грошові кошти в сумі 3000 грн., о 19 год. 15 хв. в сумі 8000 грн., о 19 год. 16 хв. в сумі 6000 грн., о 19 год. 24 хв. в сумі 1500 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на вказані суми.

12.07.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

01.08.2024 ОСОБА_3 оголошено в розшук, а кримінальне провадження зупинено.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Метою застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Перелічені ризики на думку слідчого обґрунтовано не дають підстав застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_3 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та може вчинити інші кримінальні правопорушення, слідчий прохає обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник проти задоволення клопотання заперечили, прохають застосувати нічний домашній арешт. При цьому, захисник зазначила, що два епізоди кримінального правопорушення, враховуючи суму викрадених коштів, підпадають під декриміналізацію, крім того, ризик впливу на свідків та потерпілого є надуманим. ОСОБА_3 зможе працювати, якщо до нього застосувати домашній арешт, і таким чином відшкодує потерпілому шкоду. Підозрюваний ОСОБА_3 пояснив, що дійсно без дозволу потерпілого взяв належну йому банківську карту та зняв з неї кошти для себе. Зазначив, що цього не сталося б, якби вони не вживали алкоголь. Вказав, що для явки на виклики слідчого у нього не було коштів. Також пояснив, що не має зареєстрованого місця проживання, проживає разом зі співмешканкою, яка хворіє, та її дитиною.

Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, з`ясувавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів доданих до клопотання (протоколів допиту потерпілого, свідків, протоколів пред`явлення особи для впізнання, протоколу допиту підозрюваного) вбачається, що наявні обґрунтовані підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Підозрюваний ОСОБА_3 на даний час не працює, стабільних доходів не має, не одружений, не має зареєстрованого місця проживання. Проживає у квартирі співмешканки.

Крім того, ОСОБА_3 не з`являвся на виклики до органу досудового розслідування та до суду, слідчого про причини неявки не повідомляв, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, а суд надав дозвіл на його затримання з метою приводу для вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя погоджується з доводами захисника, що ризик впливу на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні з метою схиляння їх до дачі показань на свою користь висловлений на рівні припущень та жодним чином не обґрунтований.

Водночас, зважаючи на слабкі соціальні зв`язки ОСОБА_3 , відсутність стабільних та легальних джерел існування, ухилення від явок до органу досудового розслідування та суду, є достатні підстави вважати про наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень. Крім того, через усвідомлення невідворотності покарання за кримінальні правопорушення передбачені ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, найсуворіша санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, підозрюваний може переховується від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя не знаходить підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зважаючи на те, що підозрюваний не має зареєстрованого місця проживання. Фактичне місце його проживання не ґрунтується на праві власності або передбаченому законом виді користуванні. Зі слів самого підозрюваного вказане житло належить його співмешканці, з якою він не перебуває у зареєстрованому шлюбі.

Враховуючи викладене, зважаючи на підвищену суспільну небезпечність інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, одине з яких є тяжким злочином, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не є доцільним, оскільки не зможе відвернути зазначені ризики.

На виконання вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя визначає розмір застави, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, наявні ризики та особу підозрюваного, який ніде не працює.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання підозрюваного 28 серпня 2024 року.

Строк дії даної ухвали закінчується 26 жовтня 2024 року.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_3 з-під варти в разі внесення за нього застави в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає сто п`ятдесят одну тисячу чотириста гривень, при цьому зобов`язати його: прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відвідувати місця, де продають алкогольні напої на розлив; докласти зусиль до пошуку роботи.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою, які мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, покладених на нього суддею, застава буде звернена в доход держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави суддею буде вирішено питання про застосування до цього підозрюваного іншого запобіжного заходу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, буде повернута обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, начальнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1