Провадження №11-сс/801/755/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

та підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2024 року,

якою задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 листопада 2024 року (включно), у межах строку досудового розслідування

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Новий Уоян Північно-Байкальського району Бурятії Російської Федерації, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , одруженому, раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

установив:

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого. Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 листопада 2024 року (включно), в межах строку досудового розслідування.

Продовжуючи стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та не відпали, необхідність проведення ряду слідчих (розшукових) дій, які не можливо завершити до закінчення дії попередньої ухвали. З огляду на це, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність продовження стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник вказує, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Стороною обвинувачення не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також не доведено вагомість аргументів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, а також пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На переконання апеляційного суду, мотиви щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 без визначення розміру застави слідчий суддя належним чином обґрунтував та виклав у ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам статті 196 КПК України.

Стосовно доводів про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , то апеляційний суд зазначає, що в кримінальному процесуальному розумінні існує відмінність між обґрунтованістю та доведеністю висунутої підозри, у тому числі на підставі достатніх, допустимих та достовірних доказів.

Як убачається з наданих у апеляційний суд матеріалів, у повідомленні про підозру ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, вказано зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Обґрунтованість підозри підтверджується відомостями, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме:протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 24.05.2024, протоколі обшуку від 29.07.2024, протоколі обшуку від 29.07.2024, протоколі огляду предметів від 01.08.2024, протоколі ОМП від 13.09.2024, протоколах допитів свідків, висновку експерта № СЕ-19/102-24/17127-КТ, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного ОСОБА_8 , як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, оскільки наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання, у тому числі й для стороннього спостерігача, причетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, згідно з підозрою.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробила сторона обвинувачення стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і апеляційним судом, а тому посилання сторони захисту на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними. Крім того, як установлено апеляційним судом, обставини підозри з`ясовані в тій мірі, у якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді для застосування до особи запобіжного заходу.

Слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Разом із тим, висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявність у діях підозрюваного ОСОБА_8 вини у вчиненні злочину, оскільки питання винуватості у судовому порядку вирішується після надходження обвинувального акту до суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними,оскільки продовжуючи запобіжний захід ОСОБА_8 , слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зазначивши при цьому підстави, за яких застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Апеляційний суд зазначає, що продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Окрім того, апеляційний суд зважає на характер інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме того, що воно свідчить про підвищену суспільну небезпеку підозрюваного ОСОБА_8 , який згідно з підозрою, з метою виконання завдання спецслужб рф щодо збирання та передачі зс рф та їх представникам деталізованих даних військового характеру щодо дислокації, чисельності, озброєння, маршрутів пересування сил та засобів Збройних Сил України та інших військових формувань України, побудов фортифікаційних споруд на території Вінницької області вступив у співпрацю із зазначеними представниками, що виступають на боці рф у військовій агресії проти України.

Таким чином, у даній справі колегія суддів констатує наявність суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного ОСОБА_8 , а тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому в разі не продовження строку тримання під вартою апеляційний суд вважає, що існує великий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_8 зможе продовжити вчиняти злочин за допомогою месенджерів та мережі Інтернет, оскільки правоохоронні органи не в змозі контролювати процес користування ОСОБА_8 мережею Інтернет та месенджерами.

Крім того, на час військового стану законодавець встановив заборону застосувати інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК та надав дискреційні повноваження не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо цих злочинів (ч. 6 ст. 176, ч. 4 ст. 183 КПК). У зв`язку з чим доводи захисника в цій частині є неспроможними.

Зрештою доводи захисника про недоведеність прокурором ризиків, які виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою, відсутність обґрунтованої підозри та можливість застосування альтернативного запобіжного заходу, суперечливі, оскільки, застосування будь-якого запобіжного заходу без встановлення обґрунтованої підозри та ризиків є процесуально незаконним.

Відповідно до ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Отже, для запобігання існуючим ризикам, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та забезпечення проведення кримінального провадження в розумні строки, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2024 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4