УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження № 0000452 внесеного до ЄРДР 03.06.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фіксації судового розгляду технічними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000452 внесеного до ЄРДР 03.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 5 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено до 20.05.2023 включно.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

Так, ОСОБА_7 , будучи мешканцем прикордонного регіону, володіючи інформацією про способи та порядок здійснення охорони державного кордону України, при цьому усвідомлюючи існування обмежень щодо виїзду за кордон громадян України чоловічої статі призовного віку на період дії воєнного стану, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, вирішив організувати незаконне переправлення громадян України через державний кордон України на територію Республіки Молдова.

У свою чергу, ОСОБА_7 , який діяв за попередньою змовою із ОСОБА_6 , за допомогою особистого мобільного терміналу, 26 жовтня 2023 року повідомив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 умови незаконного переправлення його через державний кордон України на територію Республіки Молдова, час та місце незаконного переправлення та те, що у м. Могилів-Подільський Вінницької області його зустрінуть інші особи, які заселять його в квартиру та в подальшому переправлять через державний кордон України на територію Республіки Молдова через річку Дністер, при цьому зазначивши, що перетин кордону буде здійснюватися за допомогою гумового човна з електродвигуном, за грошову винагороду у розмірі 6 000 доларів США.

Після цього, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , та іншими невстановленими особами, з метою особистого збагачення, реалізуючи спільний з ними умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 09.11.2023 узгодив з заявником ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (особа зі зміненими анкетними даними), які діяли під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, умови незаконного переправлення їх через державний кордон України.

В подальшому, 09.11.2023 ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , на виконання інструкцій, які попередньо були надані ОСОБА_10 , приїхали до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де їх зустрів ОСОБА_6 , який діючи умисно, на виконання спільного злочинного умислу та відведеної йому ролі - провідника, поселив до квартири АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою, з метою укриття від виявлення правоохоронними органами та подальшого незаконного переправлення через державний кордон. В ході особистої розмови, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (особа зі зміненими анкетними даними), які діяли під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту про необхідність надання завдатку в розмірі 1000 доларів США за надання послуг з незаконного перетину через державний кордон України, поза офіційними пунктами пропуску, на що останні відмовились.

Внаслідок цього, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановлені слідством особи довести свій злочинний умисел на незаконне переправлення вказаних двох громадян поза офіційними пунктами пропуску через державний кордон України на територію Республіки Молдова, не змогли з причин, які не залежали від їх волі.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи мешканцем прикордонного регіону, володіючи інформацією про способи та порядок здійснення охорони державного кордону України, при цьому усвідомлюючи існування обмежень щодо виїзду за кордон громадян України чоловічої статі призовного віку на період дії воєнного стану, за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, організував незаконне переправлення громадян України через державний кордон України на територію Республіки Молдова.

Так, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, умисно, при невстановлених слідством обставинах, часі та місці, підшукав для незаконного переправлення через державний кордон України громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав намір незаконно перетнути державний кордон України, поза офіційними пунктами пропуску, узгодивши при цьому умови такого переправлення, а саме час, місце, а також, те, що в паспортах буде виставлена відмітка про офіційний перетин кордону, за грошову винагороду.

Після чого, 02 січня 2024 року, з метою подальшого незаконного переправлення зазначеної особи через кордон України, ОСОБА_6 при невстановлених слідством обставинах, на власному автомобілі марки «Honda Acord», д.н.з. НОМЕР_1 забрав ОСОБА_11 в м. Могилів-Подільський, Вінницької області та поселив до квартири за адресою: АДРЕСА_4 з метою укриття від виявлення правоохоронними органами та подальшого незаконного переправлення через державний кордон.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим слідством особами, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, невстановленим досудовим розслідування способом, безпосередньо реалізував незаконний перетин ОСОБА_11 державного кордону.

Відповідно до інформації, отриманої від Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України та Європолу Сієна в Республіці Молдова, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 06.01.2024 о 10:44 год. покинув їх країну (як пасажир) через пункт пропуску «Скулень-Скуленьавто» на автомобілі Mercedes Vario 614D 2002 з номерним знаком NT48XL та паспортом громадянина України НОМЕР_2 в напрямку Румунії, та в подальшому 06.01.2024, о 17:30 год. покинув країну у пункті пропуску Аеропорт Ясси. При цьому, відповідно до інформації, наданої відділом внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_3 прикордонному загону головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період часу з 24.02.2022, державний кордон у напрямку Україна Молдова громадянин ОСОБА_11 не перетинав.

На підставі здобутих доказів, 03.04.2024 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимому, складено та погоджено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, та вручено бабусі останнього, оскільки місце перебування ОСОБА_6 на даний час невідоме.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України;

- іншими доказами у кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово викликався до слідчого для проведення слідчих дій, шляхом вручення повісток про виклик у порядку ч. 2 ст. 135 КПК України, так як за місцем проживання був відсутній, однак останній на неодноразові виклики до слідчого для проведення необхідних слідчих дій не з`являвся.

Відповідно до інформації, отриманої від Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України та Європолу Сієна в Румунії, встановлено, що гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.04.2024 перебував на території Румунії.

На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не встановлено та є достатньо підстав вважати, що останній знаходиться за межами території України, у зв`язку з чим 03.06.2024 його оголошено в розшук, а 18.06.2024 оголошено у міжнародний розшук.

Разом з тим, Департамент міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України може внести до Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію червоного оповіщення щодо розшукуваної особи (розшук з метою арешту та екстрадиції).

Однією з основною вимогою Комісії з контролю файлів Інтерполу при внесенні інформації про міжнародний розшук особи з метою її арешту та екстрадиції до телекомунікаційних обліків Організації є наявність чинної ухвали судді/суду про обрання відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На 99-й сесії (27 лютого по 3 березня 2017 року) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 (b, іі) Правил Організації. Ст. 575 КПК України чітко передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, однією з основних вимогою інституції Генерального секретаріату Інтерполу до публікацій оповіщень та циркулярних розшукових повідомлень з метою арешту та подальшої видачі (екстрадиції) розшукуваної особи (так зване внесення інформації про міжнародний розшук особи (червоне оповіщення) є наявність ухвали слідчого судді, суду про обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що винесена без посилання на використання каналів МОКП-Інтерпол для доведення факту оголошення її міжнародного розшуку, оскільки такі посилання розцінюються міжнародною організацією як порушення прав і основоположних свобод людини.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва 20.09.2018 (провадження № 11-сс/796/4578/18) зазначила, що чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України). В даному випадку це і було здійснено, шляхом винесення постанов спочатку про оголошення ОСОБА_6 в державний, а згодом і в міжнародний розшуки.

Фактична ж дата винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, її скерування з відповідними матеріалами до Департаменту міжнародного поліцейського НП України та внесення відомостей про це до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є початком перебування особи в міжнародному розшуку в розумінні вимог ст. 281 КПК України, а будь-яких інших документів, зокрема, довідки Інтерполу, витягу з бази Інтерполу тощо, зазначена норма закону не вимагає.

Так, згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Особа оголошується в міжнародний розшук після або одночасно з оголошенням в державний розшук. Отже, чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи вищевказане, на даному етапі досудового розслідування існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дев`яти років, не має стійких соціальних зв`язків, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, та під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

ОСОБА_6 , перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України;

ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може вчиняти тиск на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань під час досудового слідства та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, тобто наявні ризики передбачені п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно зі ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховується тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 197 КПУ України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 оголошений в міжнародний розшук, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, з метою запобігання ризикам передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність у обрані відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за його відсутності.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 110, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 197 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав за обставин викладених в ньому.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши доводи прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 03.06.2024 до ЄРДР за № 0000452 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

03.04.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні осоливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді від семи до дев`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльність на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього обмежувального заходу.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 дійсно переховується від органу досудового розслідування на території Румунії.

Постановою слідчого від 18.06.2024 ОСОБА_6 оголошений в державний та міжнародний розшук.

Також суд бере до уваги те, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, що в свою чергу свідчить про існування ризиків того, що ОСОБА_6 намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням всіх з`ясованих судом обставин, підозрюваному ОСОБА_6 слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 205, 309, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у відповідності до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя