У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002899 від 03.09.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Біла Церква Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, різноробочого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адесою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

У С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 01.10.2024 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0002899 від 03.09.2024, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

З дотриманням положень ч.3 ст.35 КПК України та Розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, вказаний обвинувальний акт передано для розгляду головуючому судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 .

В порядку ст. 314 КПК України судом призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2024 відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості від 28.10.2024 по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002899 від 03.09.2024, укладеної між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , судове провадження продовжено в загальному порядку.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт наданий суду, складений з дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання для визначення підсудності немає.

Обвинувачений та захисник також не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, доданий до акту реєстр матеріалів досудового розслідування, головуючий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ст.2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, а у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України суд, відповідно до приписів п.3 ч.3 ст.314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт прокурору.

Згідно з вимогами п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Вимоги до обвинувального акту викладені у ч.2 ст.291 КПК України, зокрема, обвинувальний акт має містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Перевіривши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, суд встановив його не відповідність вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_4 , не відповідає сформованому обвинуваченню.

Так, згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002899 від 03.09.2024 встановлено, що на початку серпня 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись по неподалік с. Піщана, Білоцерківського району, Київської області, поблизу автодороги Київ-Одеса, незаконно придбав - знайшов рослини канабісу. Маючи в минулому досвід вживання наркотичних засобів, в тому числі й канабісу ОСОБА_4 визначив за зовнішнім виглядом, що вказана рослина є наркотичною, вирвав її, переніс їх до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , залишив в одній з кімнат для висушування, після чого подрібнив. В подальшому ОСОБА_4 , висушені рослини коноплі подрібнив руками - незаконно виготовив наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс та незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

13.09.2024 у період часу з 17 години 12 хвилин по 19 годину 11 хвилини, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 ., працівниками поліції виявлено та вилучено: подрібнену речовину рослинного походження, що зберігалася в поліетиленовому пакетів, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, яка зберігалася в скляних ємкостях, полієтиленових пакетах та паперових згортках, маса канабісу становить 738,2 г, яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров?я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

Згідно відомостей про правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність судом встановлено, що дії ОСОБА_4 кваліфікуються як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Згідно ч.2 ст.309 КК України відповідальність передбачена за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Суд констатує, що вказані кваліфікуючі ознаки, передбачені ч.2 ст.309 КК України у формулюванні обвинувачення ОСОБА_4 відсутні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.91 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Частиною 1 ст.337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Окрім цього, пред`явлене особі обвинувачення повинно бути конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Вказаний принцип закріплений у ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи.

Право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47), з огляду на що такий недолік обвинувального акту, як неконкретність обвинувачення виключає можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду.

Враховуючи некоректність та неконкретністть обвинувачення, суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 291, 314-317, 369-372,376 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0002899 від 03.09.2024, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, повернути прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , як такий, що не відповідає положенням Кримінально-процесуального Кодексу України.

Копії ухвали негайно вручити учасникам судового провадження після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 25.11.2024 о 08:30.

Суддя: ОСОБА_1