ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2717/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясна Поляна, Житомирської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, працюючого фізичною особою-підприємцем, одруженого, маючого на утриманні чотирьох дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 3 ст. 362 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0004057 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення несанкціонованої зміни інформації, яка обробляється в автоматизованій системі, а саме на веб-серверах якими для своєї підприємницької діяльності користується ТОВ «БІЛАЙФ ТІМ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, ОСОБА_4 24 вересня 2023 року о 15 годині 16 хвилин, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, будучи особою, яка має право доступу до серверів ТОВ «БІЛАЙФ ТІМ» оскільки неодноразово здійснював адміністративні функції для програмних продуктів вказаного товариства, користуючись комп`ютером, у ролі «root-користувача» (головний адміністратор, який має право на виконання всіх операцій у системі) здійснив вхід до веб-серверу: НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_11 (CDN CC).

Після чого, достовірно знаючи, що несанкціоновані зміни до інформації яка міститься на вказаних веб-серверах призведе до негативних наслідків для ТОВ «БІЛАЙФ ТІМ», ОСОБА_4 діючи умисно, вніс зміни до інформації яка містилась у вказаній автоматизованій системі, а саме додав ідентифікатор рекламного облікового запису pub-НОМЕР_5 у фалі «public/ads.txt сайту «custom-cursor.com/».

В результаті вказаних несанкціонованих дій ОСОБА_4 знизились доходи від монетизації сайту «custom-cursor.com» від розміщення реклами що призвело до матеріальних збитків.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що він своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України, а саме вчинення несанкціонованої зміни інформації, яка оброблялась в автоматизованій системі, вчиненої особою, яка має право доступу до неї.

Окрім того досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення несанкціонованої зміни та блокування інформації, яка обробляється в автоматизованій системі, а саме на веб-серверах, якими для своєї підприємницької діяльності, користується ТОВ «БІЛАЙФ ТІМ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення несанкціонованої зміни та блокування інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, 25 вересня 2023 року о 21 годині 27 хвилин, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, будучи особою, яка має право доступу до веб-серверів ТОВ «БІЛАЙФ ТІМ», оскільки неодноразово здійснював адміністративні функції для програмних продуктів вказаного товариства, користуючись комп`ютером, у ролі «root-користувача» (головний адміністратор, який має право на виконання всіх операцій у системі) здійснив вхід до веб-серверу: НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_12 (Community CC).

Після чого, достовірно знаючи, що несанкціоновані зміни до інформації яка міститься на вказаних веб-серверах призведе до негативних наслідків для ТОВ «БІЛАЙФ ТІМ», ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, вніс зміни до інформації яка містилась у вказаній автоматизованій системі, а саме з консолі /var/discourse, виконав команду /launcher stop арр, що призвело до зупинки роботи форму на сайті ІНФОРМАЦІЯ_7

Вказані несанкціоновані дії ОСОБА_4 призвели до зупинки роботи форму на сайті ІНФОРМАЦІЯ_7 та як наслідок, позбавило можливості користувачів вказаного сайту доступу до нього.

В подальшому ОСОБА_4 змінив пароль доступу до веб-серверів якими у своїй підприємницької діяльності користується ТОВ «БІЛАЙФ ТІМ», а саме: НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_12 (CommunityCC); НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_11 (CDN CC); НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_13 (CC Main); НОМЕР_7 ІНФОРМАЦІЯ_14 (Game 2 Play); чим несанкціоновано обмежив доступ інших користувачів з числа ТОВ «БІЛАЙФ ТІМ» та порушив нормальну роботу товариства.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що він своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 362 КК України, а саме в несанкціонованій зміні та блокуванні інформації, яка оброблялась в автоматизованій системі, вчиненої особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно.

У вчиненні даного злочину підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ясна Поляна, Житомирської області, українець, громадянин України, проживаючий за адресою:

АДРЕСА_2. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вичинені кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 362 КК України.

Причетність ОСОБА_4 , до вчинення вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: - заявою про вчинення кримінального правопорушення; - висновком експерта за результатами комп`ютерно технічної експертизи; - протоколами допиту представника потерпілого; - протоколом огляду сервера; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. За вчинення якого передбачено суворе покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років. Оцінюючи зібрані органом досудового розслідування докази, які підтверджують причетність до вчинення злочину ОСОБА_4 , усвідомлює невідворотність суворого покарання, що, в свою чергу, підсилює ризик можливості переховування від суду; 2) незаконно впливати на представника потерпілого шляхом залякування, погроз. Представник потерпілого надає покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на представника потерпілого, адже останній судом безпосередньо не допитаний, а підозрюваному відомо його місце проживання.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вказані дії відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

До підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли би виступати в якості поручителя, відсутні.

На підставі викладеного, з метою забезпечення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а також беручи до уваги обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 , тяжкість вчинення кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194 КПК України, -

З огляду на викладене просить слідчого суддю застосувати, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому та просив задовольнити.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, в обґрунтування посилався на те, що вручення підозри відбувалось з порушенням, в приміщенні лікарні, де знаходився на лікуванні підозрюваний ОСОБА_4 . Його підзахисний втратив свідомість та взагалі не чув, як йому зачитували підозру. Крім того, звернув увагу слідчого судді, що під час зачитування підозри, права та обов`язки підозрюваного не були йому роз`яснені та було порушено право на захист, оскільки не запрошено адвоката на його вимогу. Вважає, що у діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, нічим не підтверджені, оскільки підозрюваний не переховується від органів досудового розслідування. Також вважає, що ОСОБА_4 не може впливати на інших учасників кримінального провадження, в підтвердження чого просив долучити до матеріалів справи відповідний відеозапис. Просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі, посилаючись на те, що у підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки, одружений, виховує чотирьох дітей, офіційно працевлаштований, на підтвердження чого надав відповідні документи. Звертав увагу слідчого судді, що підозра вручена неправомірно, з порушенням встановленого процесуального порядку, коли підозрюваний бу непритомний.

У судовому засіданні підозрюваний підтримав своїх захисників, просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання слідчого у повному обсязі.

Дослідивши клопотання слідчого та матеріали, додані до нього, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у його розгляді, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, його захисників, проаналізувавши надані стороною обвинувачення доказів підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, дослідивши надані відеозаписи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Зі змісту ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Частина 2 цієї статті наголошує, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004057 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 6-7).

Запобіжні заходи під час досудового розслідування можуть застосовуватися до особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

За загальним правилом, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором (частина перша статті 277 КПК України). Отже, вимоги кримінально процесуального законодавства щодо суб`єкта, який має право складати підозру дотримані.

Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Як вбачається з матеріалів клопотання та пояснень учасників, в день складення повідомлення про підозру слідчим вчинялися дії щодо виконання покладених на нього функцій. Зокрема, у зв`язку з відсутністю ОСОБА_4 за місцем проживання, у відповідності до вимог статей 111, 135, 278 КПК України, 20.09.2024 року повідомлення про підозру було вручено у приміщенні лікарняної палати, що підтверджується відеозаписом, дослідженим у судовому засіданні (а.с. 119-123).

Того ж дня, повідомлення про підозру було отримано захисником ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_5 (а.с. 128).

Таким чином слідчим приймалися міри щодо вручення підозрюваному повідомлення про підозру.

З наданих документів вбачається, що на момент госпіталізації 19.09.2024 року у ОСОБА_4 був встановлений діагноз «Струс головного мозку. Виражений церебрастенічний синдром з тривожним компонентом. Синкопальні стани» (а.с. 141). З наданих документів, та за відсутності відповідних експертних висновків, слідчий суддя не вбачає за можливе встановити рівень свідомості та розуміння ОСОБА_4 обставин об`єктивної дійсності під час вручення йому повідомлення про підозру.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчий в день складання повідомлення про підозру залишив текст повідомлення та пам`ятку про права та свободи безпосередньо ОСОБА_4 у лікарняній палаті.

Отже, з урахуванням того, що повідомлення про підозру складено уповноваженим суб`єктом, воно безпосередньо вручено ОСОБА_4 20.09.2024 року у лікарні, копія такого клопотання надіслана на електронну адресу його захисника, яке він отримав 20.09.2024 року, що не позбавило його можливості ознайомитися зі змістом клопотання та підготуватися до розгляду клопотання судом, слідчий суддя доходить до висновку, що ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому провадженні.

Про обґрунтованість підозри свідчать зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: висновком експерта за результатами комп`ютерно-технічної експертизи №3433 від 21.11.2023 року (а.с. 25-36); протоколом допиту представника потерпілого від 02.07.2024 року (а.с. 43-57); протоколом допиту потерпілого від 12.08.2024 року (а.с. 58-65); протоколом огляду серверу від 12.08.2024 року (а.с. 66-83); протоколом обшуку від 04.09.2024 року (а.с. 84-88); протоколами огляду речей і документів від 12.09.2024 року (а.с. 95-11, 102-110); протоколом додаткового допиту представника потерпілого від 12.09.2024 року (а.с. 111-113).

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст.177 КПК України, надає підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного.

Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на санкцію статті, яка йому інкримінується, й розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну процесуальної поведінки ОСОБА_4 .

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, оскільки, по-перше, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 має право безперешкодного перетину кордону України як багатодітний батько, що може перешкодити досудовому розслідуванню, та іншим чином сприяти неможливістю встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні, перешкоджаючи у такий спосіб кримінальному провадженню.

Доводи сторони захисту стосовно того, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, тривалий час працює фізичною особою підприємцем, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент скоєння інкримінованого підозрюваному злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

Ризик незаконно впливати на представника потерпілого, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, було спростовано стороною захисту у судовому засіданні. Так, під час вивчення відеозапису, який був наданий стороною захисту, виявлено погрози на адресу підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема погрози пов`язані із загрозою смерті (а.с. 170).

Також, з матеріалів справи вбачається, що представник потерпілого по даній справі був допитаний двічі, від 02.07.2024 року (а.с. 43-57) та від 12.09.2024 року (а.с. 111-113), та жодного разу не повідомляв, щодо неправомірних дій або тиску на потерпілого з боку підозрюваного.

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що в даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, не буде достатнім для здійснення мети, передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявним у цьому кримінальному провадженні ризикам є особисте зобов`язання. Особисте зобов`язання є найменш суворим запобіжним заходом та його застосування забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та буде запобігати спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та не є вирішенням слідчим суддею тих питань, які повинні вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176 - 179, 193, 194 , 369 - 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 2 (два) місяці, а саме до 02.12.2024 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк 2 (два) місяці, до 02.12.2024 року включно, наступні обов`язки:

1) прибувати до СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві із встановленою періодичністю для проведення слідчих (розшукових) дій;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для ОВС можливості виклику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій;

3) не відлучатися за межі України без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених цією ухвалою обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошено 10.10.2024 року о 16 год. 15 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1