Справа № 541/3516/24
Провадження № 1-кп/541/333/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене 22 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гасенки Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, який не працює, утриманців не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

встановив:

В Миргородському міськрайонному суді Полтавської області розглядається кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 від 22 вересня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що 22 вересня 2024 року близько 03 год 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із домоволодінням АДРЕСА_2 , в ході сварки зі своєю дочкою ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою завдання фізичного болю, підійшов до останньої та, тримаючи у правій руці дерев`яну палицю, наніс нею один удар в область її тім`яної ділянки голови з лівої сторони. Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, умиснонаніс ОСОБА_4 п`ять почергових ударів долонею правої руки по лівій стороні обличчя, тим самим завдавши останній фізичного болю, що не спричинив тілесних ушкоджень.

Отже, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у порушенні вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та нанесенні потерпілій ОСОБА_4 , яка є його дочкою, ударів, які завдали їй фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, за відсутності ознак систематичності, вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства.

Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки вони з обвинуваченим ОСОБА_5 примирились, жодних претензій у неї до обвинуваченого немає.

Обвинувачений пояснив, що він в повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та підтримує клопотання потерпілої про звільнення його від кримінальної відповідальності, розуміє підставу звільнення від відповідальності.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання потерпілої про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та про закриття кримінального провадження. Вважає, що є всі підстави для цього, оскільки ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальний проступок, примирився з потерпілою, що є результатом її вільного волевиявлення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, тобто в умисному завданні ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим ОСОБА_5 , є проступком.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керувала транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувала під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер висунутого обвинувачення, а також правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 126 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому в провину, дійсно мало місце і отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави та погодився на закриття провадження.

Враховуючи викладене, суд прийшов висновку, що клопотання потерпілої підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що обвинувачений примирився з потерпілою.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Матеріальну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано, цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст. 122, 284-288, 372, 376 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, закрити відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази: дерев`яну палицю, яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, знищити.

На ухвалу протягом семи днів з дня оголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

СуддяОСОБА_1