Провадження № 1-кс/742/1320/24
Єдиний унікальний № 742/3384/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м.Прилуки

Слідча суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представниці власника майна ОСОБА_3 адвокатки ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

05.08.2024 представниця власника майна ОСОБА_3 адвокатка ОСОБА_4 звернулася до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з клопотанням про скасування арешту, накладеного на автомобіль марки AUDI Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію та ключі ухвалою слідчої судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 від 03.06.2024 в межах кримінального провадження №0000551 від 30.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчої судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 від 03.06.2024 був накладений арешт на автомобіль марки AUDI Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ до автомобіля марки AUDI Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки AUDI Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у вигляді заборони володіння, користування, розпорядження, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000551 від 30.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а місцем зберігання такого транспортного засобу було визначено територію Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_5 від 12.07.2024 авто було повернуто власнику ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

Оскільки на даний час із вищевказаним автомобілем проведені всі необхідні першочергові експертизи, у зв`язку з чим відпала потреба в існуванні такого арешту, а інші законні володільці чи особи, які б заявляли права на автомобіль, відсутні та цивільні позови до власників не заявлено, то представницею власника майна ОСОБА_3 - адвокаткою ОСОБА_4 і було подано відповідне клопотання.

В судове засідання власник майна ОСОБА_3 та адвокатка ОСОБА_4 не з`явилися, проте остання завчасно подала до суду письмову заяву, в якій клопотання підтримала та просила провести судовий розгляд справи за відсутності сторони заявника (а.п.14).

Слідчий Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області та прокурор в судове засідання не з`явилися також, проте у адресованих суду заявах не заперечували проти задоволення поданого клопотання та просили провести розгляд справи за їхньої відсутності у зв`язку зі службовою зайнятістю (а.п.15).

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч.4 ст.107 КПК України).

Вивчивши клопотання та докази на його обґрунтування, слідча суддя дійшла висновку, що таке підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна, у розумінні ч.2 ст.170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, у відповідності до ст.174 КПК України підозрюваний, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено обґрунтовано.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2, 3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України .

Речовим доказом у розумінні ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується під час ухвалення судового рішення: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

Порядок зберігання речових доказів визначений ст.100 КПК України, при цьому п.1 ч.6 ст. 100 КПК України чітко визначає порядок дій при зберіганні таких доказів: «Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження».

Окрім цього, пунктами п. 19 «Інструкції» чітко визначено що «Зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової Міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи».

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» надав судам низку роз`яснень стосовно застосування законодавства при розгляді позовів про зняття арешту з майна. Зокрема, в п.1 вказаної постанови зазначено: «За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст.174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок».

24.04.2019 Велика Палата Верховного Суду в рамках справи №2-3392/11, провадження №14-105цс19 (ЄДРСРУ №81691819) зазначила наступне. Згідно із частиною першою ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.328 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Тож, зважаючи на те, що в провадженні Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000551 від 30.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, де автомобіль марки AUDI Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію та ключі, які належить на праві власності ОСОБА_3 , визнано речовими доказами, на які накладено арешт, проте на даний момент у вказаному кримінальному провадженні вже було призначено та проведено усі необхідні для його розслідування експертизи, що виключає такий ризик, як приховування автомобіля та знищення на ньому слідів від механічних пошкоджень, беручи до уваги, що слідчий та прокурор у своїх заявах не заперечували проти задоволення поданого клопотання, то слідча суддя приходить до переконання про доцільність його задоволення, скасування арешту та повернення автомобіля марки AUDI Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтва про його реєстрацію та ключів його власнику - ОСОБА_3 .

Керуючись ст.64-2, 98, 100, 107, 170, 174, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання представниці власника майна ОСОБА_3 адвокатки ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.06.2024 в межах кримінального провадження №0000551 від 30.05.2024 на автомобіль марки AUDI Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію та ключі, - скасувати.

Автомобіль марки AUDI Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію та ключі - повернути власнику ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 12.08.2024 о 16 год. 30 хв.

Слідча суддя ОСОБА_6