ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 Справа №607/9489/18 Провадження №1-кп/607/441/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000201 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кривки Теребовлянського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, безробітного, пенсіонера, жителя селища АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, наприкінці березня 2018 року в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував неподалік річки Серет, що біля колишнього Цукрового заводу в м.Тернополі, де виявив пакет зеленого кольору, при відкритті якого побачив, що у ньому знаходиться корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 та бойовий запал УЗРГМ-2, які в сукупності являються бойовою наступальною осколковою ручною гранатою РГД-5 бойовим припасом, придатним до здійснення вибуху, виник злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу, реалізовуючи який він тоді ж і там же незаконно привласнив дану знахідку, придбавши таким чином, після чого переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_2 , сховавши в приміщенні гаражу та незаконно зберігав там до 07 травня 2018 року, де, під час проведення обшуку, працівниками поліції було виявлено та вилучено вищевказаний бойовий припас.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся. На даний час про вчинене він, обвинувачений, щиро шкодує.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України, як придбання та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, його пенсійний вік, який раніше хоча і судимий, однак, негативно не характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі ближче до нижчої межі санкції.

Водночас, з урахуванням пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, відсутності обтяжуючих його, позитивних даних про особу, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити даного обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, що буде необхідним та достатнім для виправлення даного обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливе без ізоляції останнього від суспільства.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 1 671 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави з відповідним призначенням платежу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 1 671 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1