Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/298/2024 Справа № 641/6978/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2022 року, вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2023 року, у відношенні ОСОБА_4

встановив:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2022 року, вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2023 року, у відношенні ОСОБА_4

У поданні вказано, що засуджена відбуває покарання в ДУ "Качанівська виправна колонія (№54)».

Так, вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2022 року ОСОБА_4 засуджена за ч.2 ст.185, ч.1 ст.191, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, покладено обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України

Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.191 КК України 04.09.2020 року , розмір шкоди 2870грн 00 коп., кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України -04.09.2020 року, розмір шкоди 1288 грн.00 коп..

Крім того, вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2023 року ОСОБА_4 засуджена за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71, 78 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.185 КК України 09.11.2022 року , розмір шкоди 553 400 грн 00 коп.

В судовому засіданні прокурор підтримав подання .

Засуджена та представник установи виконання покарання у поданих до суду заявах просили розглядати клопотання за їх відсутності.

Заслухавши думку прокурор, дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2022 року ОСОБА_4 призначено покарання- у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.191 КК України; у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України; ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, покладено обов`язки передбачені п.1,2 ч.1, ст.76 КК України. Згідно з вищевказаним вироком кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.191 КК України - вчинено 04.09.2020 року, вартість майна, яке було предметом привласнення 2870 грн.00 коп., кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України 04.09.2020 року, вартість майна, яке було предметом крадіжки 1288 грн.00 коп.,

Окрім того, вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2023 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.71КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2022 року та остаточно призначено покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі. Згідно з вищевказаним вироком кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.185 КК України вчинено 09.11.2022 року, вартість майна, яке було предметом крадіжки 553 400 грн.00 коп.,

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни дост. 51 КУпАП(Дрібне викрадення чужого майна).

Частиною 1ст. 51 КУпАП(у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП(у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1ст. 51 КУпАП, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169розділуIVцьогоКодексудля відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2022 року вбачається, що кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинила у 2020 році кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.191 КК України - вчинено 04.09.2020 року, вартість майна, яке було предметом привласнення 2870 грн.00 коп., кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України 04.09.2020 року, вартість майна, яке було предметом крадіжки 1288 грн.00 коп.,

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1051 грн.00 коп.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України , розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України у 2020 році, становив 2102 грн..

На підставі вищевикладеного суд робить висновок про те, що діяння, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, засуджено ОСОБА_4 за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2022 року , на цей час не може вважатись кримінальними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення якого остання була засуджена за ч.2 ст.185 КК України за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2022 року, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого закон передбачає кримінальну відповідальність.

Крім того, зі змісту вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2023 року вбачається, що кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинила у 2022 році -, вартість майна, яке було предметом крадіжки 553 400 грн.00 коп.,

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1240 грн.50 коп.

Ураховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2023 року вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України на суму, яка перевищує граничний розмір дрібного викрадення чужого майна у два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який становить 2481 грн. на момент вчинення такого діяння, підстави для звільнення останньої за вищезазначеним вироком на підставі ч.2 ст.74 КК україни відсутні.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24).

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного за ч.2 ст.185 КК України вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2022 року.

Керуючись ст. 5, КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

ухвалив:

Подання начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного за ч.2 ст.185 КК України вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2022 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати засудженою за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2022 року за ч.1 ст. 191 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2022 року звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Cуддя- ОСОБА_1