ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 грудня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря судового

засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

представників

потерпілих ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні (у режимі відеоконференції), клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого у кримінальному провадженні №0000370 від 28 вересня 2022 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , що фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, фізичної особи-підприємця, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, -

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 12 вересня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено йому

_____________________________________________________________________________________________________

ЄУНСС: 721/1001/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_13

Провадження №11-кп/822/373/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід у вигляді застави змінено на тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Взято ОСОБА_6 під варту в залі суду.

Строк відбування покарання установлено рахувати з дня набрання вироком законної сили, зараховано у строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_6 під вартою в період з 28 вересня 2022 року по 06 жовтня 2022 року та з 12 вересня 2024 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Після вступу вироку в законну силу заставу, внесену за ОСОБА_6 заставодавцями ОСОБА_14 у розмірі 399 000 грн та ОСОБА_6 у розмірі 121 000 грн, вирішено повернути заставодавцям.

Частково задоволено цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 550 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Скасовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

На вказаний вирок захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_9 , представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі, серед інших вимог, заявив клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного судом першої інстанції при ухваленні вироку до набрання ним законної сили.

Свої доводи мотивує тим, що рішення суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили суперечить нормам кримінального процесуального закону, порушує права обвинуваченого та не відповідає усталеній практиці національних судів та ЄСПЛ.

Посилається на те, що з дня внесення застави і до моменту ухвалення вироку ОСОБА_6 сумлінно виконував покладені на нього обов`язки з`являвся до суду і не порушував встановлених обмежень.

Відтак, на думку захисника, рішення щодо зміни запобіжного заходу не відповідає положенням ст.177 КПК України, є непропорційним особі ОСОБА_6 та його особистим обставинам.

Звертає увагу, що ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у виді застави.

При ухваленні оскаржуваного вироку суд першої інстанції не навів жодних підстав для зміни запобіжного заходу на більш суворий, чим, на думку захисника, фактично змінив ухвалу апеляційного суду.

Також зазначає, що у вироку суду першої інстанції відсутнє належне правове обґрунтування рішення про взяття під варту, оскільки суд не навів жодних фактів чи доказів існування ризику втечі ОСОБА_6 або ж перешкоджання судовому розгляду.

Просить залишити чинним запобіжний захід у виді застави, застосований ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року.

25 листопада 2024 року на адресу суду надійшло письмове клопотання захисника, в якому він повторно наголосив на зазначених доводах.

Також звернув увагу на те, що сторона обвинувачення та потерпіла під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції не наполягали на засудженні ОСОБА_6 до позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст клопотання захисника, думку обвинуваченого, захисника, прокурора, потерпілої ОСОБА_8 та її представника, які підтримали клопотання, позицію потерпілої ОСОБА_9 та її представників, які заперечили проти задоволення клопотання, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.374 КПК України, суд при ухваленні вироку приймає, серед іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

На виконання цієї вимоги кримінального процесуального закону суд першої інстанції вирішив питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Руслан Яковенко проти України» (пункт 46), зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити.

Особа, засуджена судом першої інстанції, яка перебуває під вартою до закінчення строку оскарження вироку, не може вважатися такою, що перебуває під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення за підпунктом «с» пункту 1 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

У такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно із ст.5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання, а питання щодо законності такого тримання під вартою можуть бути переглянуті коли виникають нові обставини.

У даному випадку (після оголошення вироку) запобіжний захід відіграє роль заходу забезпечення виконання покарання, призначення якого запобігти спробам втечі обвинуваченого та ухилення від відбування конкретного призначеного судом покарання.

Вказане спростовує доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції та безпідставності зміни запобіжного заходу, раніше обраного апеляційним судом.

Ці доводи є необґрунтованими, оскільки питання щодо запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому було вирішено оскаржуваним вироком суду з огляду на призначене судом покарання у виді реального позбавлення волі для забезпечення його ймовірного виконання.

При цьому, суд першої інстанції також врахував обставини, що характеризують особу обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення та потерпілої ОСОБА_8 у цій справі, на яких наголошує захисник у клопотанні.

Зрештою, захисником не наведено жодних нових суттєвих обставин та підстав, які б унеможливлювали тримання під вартою ОСОБА_6 за вироком суду.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання захисника на те, що обвинуваченому ОСОБА_6 на даний час необхідно змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, враховуючи правову кваліфікацію злочину, за який він засуджений оскаржуваним вироком, а також вид та строк призначеного покарання.

Керуючись положеннями Глави 18 КПК України, ст.ст. 331, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , поданого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до набрання вироком законної сили у кримінальному провадженні №0000370 від 28 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_15 , підпис) (ПІБ)

06.12.2024 року

(дата засвідчення копії)