Справа № 740/3132/24
Провадження № 1-кп/740/318/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000287 від 08.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, має двох малолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

- 22.07.2010 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 11.11.2011 вироком Ніжинського міськрайонного суду за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч.ч. 1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений по відбуттю строку покарання 05.08.2016 із Черкаської ВК № 62,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст. 129 Конституції України, є однією з засад судочинства.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

21.03.2024 постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років (справа № 740/784/24), про що ОСОБА_4 , який був присутнім на судовому засіданні, був достеменно обізнаний шляхом отримання вказаного рішення суду, про що мається відмітка у постанові суду за підписом ОСОБА_4 , від 21.03.2024. Вказана постанова Ніжинського міськрайонного суду від 21.03.2024 набрала законної сили 02.04.2024.

ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортним засобами постановою Ніжинського міськрайонного суду від 21.03.2024 та будучи достеменно обізнаним з даною постановою шляхом її отримання, діючи умисно, не виконуючи вищевказане рішення суду, яке 02.04.2024 набрало законної сили, 07.04.2024 особисто керував транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки Volkswagen Golf, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на якому рухався по вул. Шевченка у м. Ніжині, Чернігівської області поблизу буд. № 114, де його о 23:24 год., через порушення правил дорожнього руху, було зупинено уповноваженими працівниками групи реагування патрульної поліції Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській обл., якими ОСОБА_4 був відсторонений від керування вказаним автомобілем та відносно ОСОБА_4 08.04.2024 о 00 год. 00 хв. був складений протокол серії ААД № 253351 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та надав показання, що 21.03.2024 постановою Ніжинського міськрайонного суду на нього накладено штраф 40 800 грн і позбавлено права керувати транспортними засобами. У судовому засіданні він був присутній і отримав вказану постанову. Однак керував автомобілем 07.04.2024 і був зупинений поліцейськими по вул.Шевченка у Ніжині. Автомобілем керував тому, що потрібно було повертатися з роботи з " ОСОБА_6 ", де має обладнане приміщення і надає послуги автомаляра. У скоєному кається, просить суворо не карати.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій, фактичні обставини кримінального правопорушення в межах обвинувачення, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведено і вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Суд ураховує, що основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК є інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення. Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 статті 126 КУпАП, є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином, суспільні відносини, які охороняються законом про кримінальну відповідальність, не є ідентичними.

За такого, суд не вбачає порушення закріплено у ст. 61 Конституції України принципу про те, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, оскільки в обґрунтування обвинувачення за ч. 1 ст. 382 КК України щодо ОСОБА_4 покладено лише обставини невиконання судового рішення, що не суперечить приписам ч. 3 ст. 2 КК України та протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оцінка обставин у даному кримінальному провадженні стосується не тих самих фактів, що досліджувались у провадженні про адміністративне правопорушення, а - невиконання заборони керування транспортними засобами ОСОБА_7 , до якого застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, його ухилення від виконання постанови суду, що є однією з форм невиконання судового рішення, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК України. При цьому суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.02.2023 у справі № 450/205/19, так як у відповідності до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно із ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, яке караються штрафом від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Обставинами, що пом`якшують, покарання ОСОБА_4 , судом визнається щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Обвинувачений є молодим чоловіком віком 31 рік, освіта середня спеціальна, працездатний, офіційно не працевлаштований, за показаннями надає послуги автомаляра, одружений, має двох малолітніх дітей, скарг за місцем проживання на нього не надходило, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Раніше судимий в силу п. 8 ч. 1 ст.89 та ч. 5 ст. 90 КК України, так як після відбуття 05.08.2016 покарання за вироком від 11.11.2011 Ніжинського міськрайонного суду, до закінчення строку погашення судимості знову вчинив 07.04.2021 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, за що був засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду 28.05.2021 до 1 року обмеження волі і на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладено відповідні обов`язки. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15.06.2022 звільнений від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку. Його виправлення можливе без позбавлення волі.

Ураховуючи особу винного та зазначені конкретні обставини справи, наявність на утриманні у ОСОБА_4 двох малолітніх дітей, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч. 1 ст.382 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1