УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року

м. Київ

Справа № 308/16749/24

Провадження № 51-4947 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року про відмову у відкритті провадження,

установив:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 , громадянину російської федерації, який розшукується правоохоронними органами рф для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК рф, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам рф.

Ухвалою судді Закарпатського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді, оскільки скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 вказує на незаконність ухвали апеляційного суду та порушує питання про її скасування.

Крім того, у касаційній скарзі захисник просить переглянути ухвалу слідчого судді в касаційному порядку, проте це рішення не є предметом касаційного розгляду, тому суд касаційної інстанції перевірює лише законність та обґрунтованість ухвали Закарпатського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; однією із основних засад судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Згідно з положеннями ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що підстав для відкриття касаційного провадження немає, з огляду на таке.

Глава 44 КПК України (статті 573 - 594) визначає особливий процесуальний порядок видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (екстрадиція).

У цій главі Кодексу прямо передбачено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час вирішення цього питання, а саме:

- ухвали про застосування тимчасового арешту або відмову в його застосуванні (п. 1, 2 абз. 3 ч. 6 і ч. 7 ст. 583 КПК України);

- ухвали про застосування екстрадиційного арешту, про застосування екстрадиційного арешту та відмову в затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію), про відмову у застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав (п. 1, 4, 5 ч. 7 і ч. 9 ст. 584 КПК України);

- ухвали про залишення без задоволення скарги на рішення про видачу особи (екстрадицію) або про задоволення такої скарги і скасування рішення про видачу особи (екстрадицію) (ст. 591 КПК України).

Оскарження в апеляційному порядку інших ухвал слідчого судді, якими вирішуються питання, пов`язані з видачею осіб, які вчинили кримінальні правопорушення (екстрадицією), у тому числі оскарження ухвал слідчого судді про продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, кримінальним процесуальним кодексом не передбачено.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Як убачається із змісту оскаржуваної ухвали, суддя Закарпатського апеляційного суду, перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2024 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 , встанови, що оскаржувана ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому, керуючись вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України, постановив рішення, яким відмовив захиснику ОСОБА_4 у відкритті провадження.

Мотивуючи своє рішення суддя апеляційного суду, врахувавши практику Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладену в ухвалах від 15 вересня 2020 року (справа № 757/14859/20-к), 24 березня 2023 року (справа № 947/29178/22), застосувавши практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року), зазначив, що з огляду на положення ст. 584, 585 КПК України, оскаржувана захисником ухвала слідчого судді про продовження ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Колегія суддів касаційного суду погоджується із мотивами наведеними в ухвалі апеляційного суду та вважає, що суддя Закарпатського апеляційного суду обґрунтовано дійшов висновку про безпідставність вимог захисника ОСОБА_4 щодо можливості оскарження ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2024 року, у зв`язку з цим ухвалив законне, належно мотивоване судове рішення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року про відмову у відкритті провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3