У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Учасники судового провадження:

заявник ОСОБА_5

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді, дослідити матеріали кримінального провадження, які надати йому для безпосередньої перевірки, скасувати ухвалу слідчого суді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу, зобов`язати слідчого ГУНП в Миколаївській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 186 КК України, надати йому витяг з ЄРДР, визнати його потерпілим у кримінальному провадженні.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Заявник ОСОБА_5 зазначає, що слідчий суддя не дотримався вимог кримінального процесуального закону, не зазначив про невиконання слідчим вимог ст. ст. 214, 303 КПК України та дійшов помилкового висновку про право слідчого на оцінку відомостей щодо обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Апелянт вважає, що з урахуванням вимог ст. 214 КПК України, відповідні відомості повинні обов`язково бути внесені до ЄРДР та розпочато досудове розслідування.

Заявник зазначає, що ним для старшої доньки придбані кросівки, а також для старшої доньки та середнього сина телефони, проте кросівки та телефони забрала їх матір, у зв`язку з чим, вважає, що в діях матері є склад кримінального правопорушення, а саме відкрите заволодіння чужим майном.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Скарга обґрунтована тим, що незважаючи на подану ним заяву до ГУНП в Миколаївській області про вчинення кримінальних службових правопорушень працівниками правоохоронного органу ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області за ознаками ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 і 367, ч. 2, 3 ст. 382 КК України, органом досудового розслідування викладені у заяві відомості до ЄРДР внесені не були.

Відмовляючи у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначив, що в заяві ОСОБА_5 не викладено обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 і 367, ч. 2, 3 ст. 382 КК України, виходячи зі складу об`єктивної сторони вказаних кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому, реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з матеріалів провадження, у скарзі, на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Миколаївській області, заявник ОСОБА_5 зазначав, що вказані посадові особи не внесли до ЄРДР відомості про вчинення ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 і 367, ч. 2, 3 ст. 382 КК України. Просив зобов`язати слідчого внести до ЄДРД відомості про вчинення кримінальних правопорушень.

За змістом заяви ОСОБА_5 , адресованої до 5 правоохоронних органів, останній просив притягнути до дисциплінарної відповідальності працівників правоохоронних органів, а також внести до ЄРДР відомості про вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1-3 ст. 382, ч. 3, 4, 5 ст. 186, ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України та скерувати матеріали до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві. На думку заявника неправомірні дії працівників правоохоронного органу полягали у тому, що ними не розслідувались обставини спричинення громадянкою ОСОБА_6 майнової та моральної шкоди його дітям, шляхом заволодіння майном, яке заявник ОСОБА_5 купував для своїх дітей, зокрема мобільними телефонами та предметами одягу.

Слідчий суддя дослідивши зміст заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки заява заявника не містить викладу обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, з таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки заява ОСОБА_5 дійсно не містить будь-яких конкретних обставин кримінальних правопорушень.

Посилання апелянта на те що, викладені в заяві відомості про вчинення кримінальних правопорушень підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Разом з тим, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

За таких обставин, відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 , а тому слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні його скарги, апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Слід зауважити, що заявник у скарзі зазначає про невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення працівниками правоохоронних органів кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 і 367, ч. 2, 3 ст. 382 КК України, проте у вимогах апеляційної скарги просить зобов`язати правоохоронний орган внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 186 КК України, тобто, вимоги апелянта у скарзі та в апеляційній скарзі є суперечливими, а відтак незрозумілими.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2024 року про відмову в задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність у ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3