Справа № 459/682/24
Провадження № 1-кп/459/52/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Шептицькому кримінальне провадження № 0000059 стосовно обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сілець, Сокальського району Львівської області,українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в учиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовозобов?язаним та достовірно обізнаним про введення на всій території України, згідно Указів Президента України воєнного стану, а також проведення на підставі Указу Президента на території України загальної мобілізації, 18.09.2023 перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , після проходження 18.09.2023 медичного огляду військово-лікарської комісії, якою визнаний придатним до військової служби, отримав повістку на відправку до Збройних Сил України та про необхідність з`явитися о 09 год. 21.09.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , з подальшим направленням до військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України.

У подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від призову під час мобілізації, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України із 24.02.2022 воєнного стану, проведення на території України загальної мобілізації та про необхідність з?явитись о 09:00 год. 21.09.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для подальшого направлення до військової частини № НОМЕР_1 Збройних Сил України та не маючи передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або підстав для непридатності для несення служби, у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу України» від 25.03.1992 №2232-ІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 3543-ХІІ та Указів Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, отримавши повістку на відправку до військової частини Збройних Сил України, не прибув без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому про причини неявки у визначену дату та час не повідомив, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

У судовому засіданні обвинувачений пояснив, що свою вину в інкримінованому йому діянні визнав та зазначив, що, перебуваючи у ІНФОРМАЦІЯ_3 , пройшов ВЛК та йому вручили повістку на 20.09.2024. У призначений день товариш привіз його до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак йомузнову вручили повістку. На наступний день товариш автомобілем привіз його до старого цвинтаря й він пішов до ІНФОРМАЦІЯ_4. Там йому повідомили про те, що він може йти додому та йому зателефонують для того, щоб прибути на іншу дату, однак при цьому повістки йому не вручали. В січні 2024 року до нього приїхали працівники поліції. Пояснив, що у вчиненому щиро розкаюється.

Винуватість обвинуваченого в учиненні інкримінованого йому злочину підтверджується у сукупності такими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

показаннями свідка ОСОБА_6 , яка є матір`ю обвинуваченого, відповідно до яких вранці 18.09.2023 ОСОБА_4 вийшов з дому, однак через деякий час зателефонував та попросив принести йому паспорт громадянина України, оскільки такий необхідний йому для встановлення особи, оскільки його зупинили працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 . Того ж дня о 18:00 год. ОСОБА_4 повернувся додому та повідомив, що пройшов військово-лікарську комісію та отримав повістку на явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 20.09.2023. У вказаний день обвинувачений прибув до вищевказаної установи, однак там йому повідомили, що того дня відправки у військову частину не буде та вручили йому повістку про необхідність явки наступного дня на 09:00 год. Вказала, що ОСОБА_4 починаючи з 20.09.2023 щодня вживав алкогольні напої, оскільки з 2010 року хворіє алкоголізмом, в останнього часту бувають приступи агресії;

показаннями свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що є сусідом обвинуваченого, який 20.09.2023 попросив відвести його до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Прибувши у місце призначення, ОСОБА_4 сказав його не чекати, тому він поїхав, а обвинувачений залишився. Вечорі того ж дня від побачив обвинуваченого, який повідомив йому, що того дня його відпустили додому, однак сказали прийти до ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного дня, тобто 21.09.2023. У призначений для явки до вказаної установи день він підвіз його до старого цвинтаря, який розташований неподалік ІНФОРМАЦІЯ_3 , у бік якого пішов ОСОБА_4 ;

показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що є головою лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачений проходив лікарську комісію та визнаний придатним до військової служби. Чи були в останнього скарги на здоров`я, не пригадує;

показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що є старшим офіцером мобілізаційної групи ІНФОРМАЦІЯ_5. Відносно ОСОБА_4 були проведені мобілізаційні заходи, під його особистий підпис йому вручено мобілізаційне розпорядження, останній неодноразово прибував до ІНФОРМАЦІЯ_3 , пройшов ВЛК та був призначений у команду. 20.09.2023 обвинуваченому було вручено повістку для прибуття 21.09.2023, оскільки у той день здійснювалася відправка команди військовозобов`язаних, однак ОСОБА_4 у вказаний день не прибув;

рапортом працівника поліції від 10.01.2024 року;

повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_3 про кримінальне правопорушення № 11127від 29.12.2023 року, відповідно до якого в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України (а.с. 48-52);

довідкою військово-лікарської комісії №8026 від 18.09.2023, відповідно до якої ОСОБА_4 пройшов медичний огляд ВЛК 18.09.2023, за наслідками проходження якого визнаний придатним до військової служби (а.с. 55);

контрольним талоном мобілізаційного розпорядження №1, відповідно до якого солдат команди НОМЕР_1 ОСОБА_4 о 17:00 год. 18.09.2023 одержав мобілізаційне розпорядження, а також розписками № 102, № 122, які містять підпис ОСОБА_4 , відповідно до яких останній одержав повістки про необхідність прибуття до в/ч НОМЕР_1 на 09:00 год. 20.09.2024 та 21.09.2023 відповідно (а.с. 56);

контрольним талоном мобілізаційного розпорядження №1, відповідно до якого солдат команди НОМЕР_1 ОСОБА_4 об 11:00 год. 20.09.2023 одержав мобілізаційне розпорядження;

інформацією ІНФОРМАЦІЯ_3 № 680 від 16.01.2024, відповідно до якої ОСОБА_4 документального підтвердження підстав для відстрочки від призову під час мобілізації не надав (а.с. 72);

протоколом огляду від 01.07.2024 з фототаблишею, відповідно до якого об`єктами огляду є, зокрема, мобілізаційні розпорядження, які містять підпис ОСОБА_4 (а.с. 78-92);

Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Суд відкидає показання обвинуваченого про те, що, прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_3 21.09.2023, йому повідомили про можливість піти додому того дня та повідомлення його в телефонному режимі про дату наступної явки у вищевказану установу, оскільки такі не підтверджуються жодними фактичними даними й спростовуються змістом розписки № 122, яка містить підпис ОСОБА_4 , відповідно до якої останній одержав повістку про необхідність прибуття до в/ч НОМЕР_1 на 09:00 год. 21.09.2023 й дані про роз`яснення про кримінальну відповідальність за ст. 336 КК України (а.с. 56) та показаннями свідка ОСОБА_9 , згідно із якими обвинувачений, будучи особисто повідомленим про обов`язок прибуття 21.09.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджені розпискою, отриманою 20.09.2023, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки у військову частину у зазначену дату. Ці показання обвинуваченого суд оцінює як намагання уникнути кримінальну відповідальність за скоєне.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд ураховує тяжкість учиненого кримінального правопорушення, що є нетяжкими злочином.

Ураховується й особа обвинуваченого: його вік, сімейний стан, те, що він не працює, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, заяв та скарг від сусідів стосовно нього не поступало, раніше не судимий.

Окрім наведеного, при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує також соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, яка зазначена у досудовій доповіді стосовно ОСОБА_4 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Тому суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень потрібно призначети покарання у межах санкції ст. 336 КК України.

З огляду на тяжкість кримінального правопорушення та його характер, вчинення злочину в умовах воєнного стану суд уважає безпідставним клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від відбування покарання із застосуванням до ст. 75 КК України.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376, 532, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді від 02.02.2024, - скасувати.

Речові докази: військовий квиток на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_2 - повернути законному володільцю, решту речових доказів - залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. На вирок суду учасниками судового провадження може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1