Справа № 591/3281/23
Провадження № 1-кп/591/119/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000244 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 ), гр-ки України, не працюючої, судимої востаннє: 20 квітня 2023 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.ст. 70, 71, ч. 2 ст. 15 ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

04 березня 2023 року близько 12.30 год. ОСОБА_7 , знаходячись на сходовому майданчику в буд. АДРЕСА_2 , під час конфлікту, на ґрунті неприязних стосунків, маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, взявшись руками за плечі потерпілої ОСОБА_4 , нанесла ногою удар по її нозі, внаслідок чого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійних саден обох кінцівок на ділянках обох плечей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення не визнала, зазначивши про те, що дійсно за наведених в обвинуваченні обставин вона була в гостях у подруги, коли виходила від неї, то зупинилась на сходовому майданчику, щоб привести себе до ладу, а повз неї проходила жінка, яка почала чіплятись до неї та потім прийшла друга жінкою, з якою вони не давали їй піти. Внаслідок цього між ними стався конфлікт, а тілесні ушкодження потерпілій були спричинені, коли обвинувачена захищалась. При цьому, суду обвинувачена відмовилась повідомити про те, у кого саме в гостях вона перебувала перед цим, а також зазначила, що підтвердження спричинення їй тілесних ушкоджень відсутні.

Надані обвинуваченою покази суд знаходить непереконливими та такими, що надані з метою уникнення відповідальності, оскільки вони спростовуються іншими доказами в справі, переконливих підстав для недовіри яким, чи щодо недопустимості яких суду наведено не було.

Так, допитана потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що вона проживає в наведеному будинку та під`їзді, де відбувались наведені події. В зазначений в обвинуваченні день, їй зателефонувала ОСОБА_8 та попросила вийти на сходовий майданчик. Коли вона вийшла, то там знаходилась обвинувачена та ОСОБА_8 , у якої був прокушений палець. Вони викликали поліцію, оскільки обвинувачена поводилась агресивно та погрожувала тим, що у неї небезпечна хвороба. Під час цих подій, ОСОБА_7 в наведений в обвинуваченні спосіб спричинила тілесні ушкодження потерпілій. Бійку вони (потерпіла та свідок) не розпочинали, тілесних ушкоджень обвинуваченій не спричиняли, а потерпіла зі свідком просто перешкоджали її виходу з під`їзду, оскільки викликали поліцію. Зі слів ОСОБА_8 потерпілій стало відомо, що обвинувачена була помічена свідком, коли остання проходила повз неї в під`їзді, де ОСОБА_7 розклала свої речі на сходовому майданчику, зробила безлад.

При цьому, покази потерпілої є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими доказами в справі, зокрема, з показами свідка ОСОБА_8 , яка підтвердила заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченою потерпілій саме за наведених вище обставин, як і підтвердила обставини події, що передували цьому, а покази потерпілої та свідка ОСОБА_8 були перевірені та підтверджені під час проведення за їх участю слідчих експериментів, протоколи та записи яких досліджені судом.

Також медичною довідкою, висновками судово-медичних експертиз №№ 207-209 підтверджено спричинення обвинуваченою потерпілій тілесних ушкоджень згідно обвинувального акту, їх характер, ступінь тяжкості, локалізацію та механізм утворення, як і доводиться причетність ОСОБА_7 до наведених в обвинуваченні подій протоколами пред`явлення для впізнання її фото потерпілій та свідку.

До того ж, ОСОБА_7 , яка є осудною особою, згідно дослідженого судом висновку судово-психіатричної експертизи, відмовилась надавати суду інформацію з приводу того у кого саме з мешканців наведеного під`їзду будинку вона перебувала в гостях перед згаданими вище подіями, так само як і відсутнє підтвердження спричинення їй тілесних ушкоджень, що в сукупності з негативною репутацією обвинуваченої дозволяє суду надавати перевагу показам свідка та потерпілої та доказам, які подані стороною обвинувачення в контексті спростування показань ОСОБА_7 щодо її дій в умовах захисту та доведення її винуватості саме в інкримінованому діянні.

Отже, заперечення сторони захисту жодним чином не спростовують доказів наведених вище, а послідовність, логічність та узгодженість між собою показань потерпілої та свідка з іншими доказами, невідкладне повідомлення поліції після згаданого випадку, переконують суд в їх допустимості та належності саме в контексті доведення винуватості ОСОБА_7 .

Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_7 цього кримінального правопорушення доведеним, а її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки вона, своїми умисними протиправними діями, умисно завдала легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 .

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

Дослідженням особи обвинуваченої встановлено, що вона є судимою особою, не заміжня, не працює.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченої, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного нею діяння, стан її здоров`я.

Враховуючи викладене та негативні дані щодо особи обвинуваченої, її майновий стан, вік, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе з призначенням покарання у виді громадських робіт та визначенням остаточного покарання згідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений, а підтвердження наявності в справі процесуальних витрат та речових доказів суду не надано.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, беручи до уваги в тому числі, що вона перебуває під вартою внаслідок попереднього вироку.

На підставі ст. 70, ч. 1 ст. 125 КК України, керуючись ст.ст. 368, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Згідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів по цьому вироку та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 квітня 2023 року визначити ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 років, а вирок Зарічного районного суду м. Суми від 26 червня 2020 року, яким призначено ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 обраховувати з 04 грудня 2024 року та зарахувати в строк відбування покарання відбуту частину покарання за попереднім вироком за період з 07 березня 2023 року по 03 грудня 2024 року включно.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення; особою, що не була присутня при цьому - з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй вироку. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1