ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2490/24 Справа № 212/7345/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2024 року, якою обвинуваченому за ч. 3 ст.187 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено тримання під вартою на два місяці, тобто до 26 серпня 2024 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадженняза обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під на два місяці, тобто до 26 серпня 2024 року включно.

Доводи апеляційної скарги:

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 зазначає на незаконність ухвали суду 1-ї інстанції, наполягає, що матеріали провадження щодо нього є сфальсифікованими, до інкримінованого йому кримінального правопорушення він не причетний. Вказує, що у даному кримінальному провадженні порушуються його міжнародні права та кримінальний процесуальний закон як першою, так і апеляційною інстанціями.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 просили апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити з підстав, наведених у ній.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, ухвалу суду 1-ї інстанції просив залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Висновки суду:

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Нормами частини 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до наданих матеріалів, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, а саме: нападі з метою заволодіти чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під на два місяці, тобто до 26 серпня 2024 року включно.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про незаконність ухвали суду 1-ї інстанції, оскільки у клопотанні прокурора про продовження дії запобіжного заходу, належним чином обґрунтована наявність кожного ризику передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Судом 1-ї інстанції надано належну оцінку кожному із наведених прокурором в клопотання про продовження тримання під вартою ризику та правильно встановлено подальше їх існування.

Так, продовжуючи строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції взяв до уваги, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого насильницького злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, і хоча зазначена обставина сама по собі не може бути підставою для твердження про існування ризику, що обвинувачений може переховуватись від суду, однак суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, оскільки може спонукати обвинуваченого до дій по переховуванню від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Також, суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 , який раніше перебував під домашнім арештом, систематично порушував його умови, у зв`язку з чим 20 грудня 2021 року ухвалою цього суду було змінено відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з невиконанням обвинуваченим обов`язків, покладених на нього судом. Зазначене вказує на те, що більш м`які види запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 не довів перед судом, що він працює та має законне джерело для існування, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки та зареєстроване, орендоване чи будь-яке інше місце проживання у м. Кривому Розі. Судом 1-ї інстанції враховано, що відносно обвинуваченого розглядаються інші кримінальні провадження, в яких йому інкримінується вчинення, у тому числі, тотожних злочинів, у судах АДРЕСА_1 , що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення таких злочинів.

З врахуванням наведеного суд прийшов до обґрунтованого висновку про існування ризиків того, що обвинувачений, знаходячись на волі та знаючи про суворість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, може переховуватись від суду або продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення.

При цьому, суд уважав, що для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, достатньою буде раніше визначена застава у вигляді 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі 402 600 грн. Тобто, судом1-ї інстанції передбачена можливість застосування і альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу.

Із врахуванням наведеного, дослідивши обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження строку тримання під вартою, той факт, що обставини, які були підставою для взяття ОСОБА_8 під варту на даний час не змінилися, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що у ОСОБА_8 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність ризиків переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що виправданість подальшого тримання під вартою ОСОБА_8 , підтверджується наявністю ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КК України та той факт, що жоден із вказаних ризиків за час проведення судового розгляду не зменшився, що свідчить про неможливість обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього під час розгляду кримінального провадження.

Колегія суддів не вбачає на даний час, надмірної тривалості тримання обвинуваченого під вартою, оскільки приймає до уваги тяжкість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення з сукупністю ризиками встановленими судом 1-ї інстанції.

На даний час, таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи. Тому доводи обвинуваченого з цього питання вважає необґрунтованими.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо недоведеності його вини та фабрикування кримінального провадження колегія суддів залишає без розгляду, оскільки вони не є предметом розгляду в розумінні положень ст. 422-1 КПК України, оскільки на даній стадії судового провадження апеляційний суд оцінює законність саме ухвали про продовження строків тримання під вартою і лише шляхом перевірки обставин, які підтверджують чи спростовують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою. Щодо обґрунтованості підозри та висунутого обвинувачення, за наслідками дослідження наданих стороною обвинувачення доказів, суд може висловитись з приводу доведеності інкримінованого обвинувачення лише у вироку.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Підстав для застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

Істотних порушень норм Кримінального процесуального кодексу України та права на захист обвинуваченого, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду 1-ї інстанції, не вбачається.

Таким чином апеляційна скарга, як така що не підтверджується обставинами провадження, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 422-1 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2024 року, якою обвинуваченому за ч. 3 ст.187 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено тримання під вартою на два місяці, тобто до 26 серпня 2024 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3