Справа № 333/4135/24
Провадження № 1-кп/333/655/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 04 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого повну середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

30.03.2020 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки;

02.04.2020 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки;

25.06.2020 року ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя визначено покарання за вироками Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2020 року та Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2020 року у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки,

20.01.2021 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі,

26.04.2024 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 395 КК України до покарання у виді 1 року обмеження позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 19.01.2024 року, у період часу з 16 год. 29 хв. по 16 год. 31 хв., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 року, з метою особистого збагачення, знаходячись в торговому залі ТОВ «РУШ» Магазин «ЕВА № 101» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, буд. 4, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться не поміченими, з торгової полиці магазину таємно викрав подарунковий набір «Gillete Fusion», який складається з пінки для гоління, бритвеного станку та картриджу, вартістю 678 грн. 69 коп. без НДС., що належать ТОВ «РУШ», поклавши його в свій пакет.

Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном вийшов з магазину не розрахувавшись за товар. Після чого зник з місця злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальних збитків ТОВ «РУШ» на суму 678 грн. 69 коп. без НДС.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану,

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, аргументуючи його тим, що 09.08.2024 року набрав чинності закон, яким збільшено до 3 028,00 грн. вартість викраденого майна для того, щоб діяння визнавалось кримінально-караним. Зважаючи на те, що згідно з обвинувальним актом за пред`явленим ОСОБА_5 обвинуваченням вартість викраденого майна становить 678 грн. 69 коп., що є меншим від визначеного законом розміру майнової шкоди, необхідного для притягнення особи до кримінальної відповідальності, вважала наявною передбачену п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України підставу для закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав подане його захисником клопотання про закриття стосовно нього кримінального провадження з огляду на набрання чинності законом, яким було збільшено вартість викраденого майна для притягнення особи до кримінальної відповідальності. Підтвердив свою згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1ст. 284КПК України, а також те, що його згода є добровільною та необумовленою застосуванням до нього будь-яких протиправних дій.

В судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого та закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений судом належним чином.

При вирішенні клопотання захисника обвинуваченого суд, дослідивши матеріали кримінального провадження та заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX (далі Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до зазначених норм Податкового кодексу України платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2024 року встановлений в розмірі 3 028,00 грн. (ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»).

З огляду на викладене, для кваліфікації дій особи за відповідною частиною статті 185 КК України необхідне встановлення наявності суспільно-небезпечного наслідку у вигляді заподіяної потерпілому майнової шкоди, вартість якої перевищує 3 028,00 грн.

Судом встановлено, що за пред`явленим ОСОБА_5 обвинуваченням, датою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є 19.01.2024 року.

На вказану дату вартість майна для кваліфікації дій особи як дрібного викрадення чужого майна (ст. 51 КУпАП), визначалась відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна, за яким викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 605,60 грн. Враховуючи, що Законом № 3886-ІХ ст. 51 КУпАП була викладена в новій редакції, що передбачає вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення у розмірі, який не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3 028,00 грн., чинність попередньої редакції як правової норми була припинена, що, як наслідок, виключає можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності за діяння, яке станом на дату судового розгляду не є кримінально-караним.

Згода обвинуваченого ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження стосовно нього з підстави втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, була безпосередньо підтверджена ним в судовому засіданні.

З огляду на викладене, судом встановлена передбачена законом сукупність умов, достатніх для закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: 1) наявність відповідної норми, яка передбачає таке закриття (п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України); 2) клопотання захисника обвинуваченого, як сторони кримінального провадження, про закриття кримінального провадження; та 3) згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Отже, суд вважає встановленою підставу для закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачену п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а тому приймає рішення про закриття кримінального провадження.

У зв`язку із закриттям кримінального провадження суд вважає, що слід скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 згідно з ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2024 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 288, 350, 369, 370, 372, 376, 479-2 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000333, відомості про яке внесено 04 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрану ОСОБА_5 відповідно до ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2024 року скасувати.

Звільнити ОСОБА_5 із-під варти у залі судового засідання.

Речовий доказ: оптичний носій інформації НР CD R 52х 700 MB IJ Print з відеозаписом камер відеоспостереження, розташованих в середині приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» Магазин «ЕВА № 101» за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 16 год. 26 хв. по 16 год. 36 хв. 19 січня 2024 року, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали направити до відділення поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1