Справа № 663/3666/14-к
провадження №1-в/650/125/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Олександрівка подання начальника сектору № 33 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, про звільнення від призначеного судом покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2014 року за частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185, статтею 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, із застосуванням статті 75 КК України з іспитовим строком три роки,

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року до суду надійшло зазначене подання, в якому заявник, просить вирішити питання про звільнення засудженого від призначеного судом покарання у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння та приведення вказаного вироку у відповідність до закону.

Заявник обґрунтовує свою позицію тим, що на момент винесення вироку дії засудженого за першим епізодом кваліфікувалися як кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 185 КК України, однак із набранням чинності Законом України № 3886-ІХ від 09 серпня 2024 року, вартість викраденого майна, яка не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, визначається як дрібне викрадення, що підлягає адміністративній, а не кримінальній відповідальності.

Відповідно до положень Конституції України та Кримінального кодексу України, закон, який скасовує кримінальну протиправність діяння або пом`якшує відповідальність, має зворотну дію в часі, що надає право на перегляд вказаного вироку з метою звільнення засудженого від кримінального покарання.

На підставі наведеного заявник просить суд щодо першого епізоду застосувати положення статті 74 КК України та ухвалити рішення про звільнення засудженого від покарання.

Разом з цим, зважаючи на те, що вказаним вироком особу було засуджено і за вчинення інших кримінальних правопорушень (другий та третій епізоди), які не підпадають під дію Закону України № 3886-ІХ від 09 серпня 2024 року, заявник просить привести вказаний вирок у відповідність до закону.

На судовому засіданні прокурор заявив про обґрунтованість заявленого подання та просив його задовольнити на підставі частини другої статті 74 КК України, яка передбачає звільнення від покарання у разі усунення караності діяння законом, що має зворотну дію в часі. Також прокурор просив привести вказаний вирок у відповідність до вимог закону, з урахуванням декриміналізації дій засудженої особи за окремим епізодом.

На судове засідання представник органу пробації не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому також просив задовольнити подання з огляду на те, що вчинене засудженим діяння декриміналізоване відповідно до змін у законодавстві, що усувають його караність, а отже, засуджений підлягає негайному звільненню від призначеного покарання згідно з частиною другою статті 74 КК України.

На судове засідання засуджена особа не з`явилася, про час та місце судового розгляду була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Зважаючи на такі обставини та враховуючи положення частини п`ятої статті 539 КПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду подання за відсутності вказаних осіб, за наявними матеріалами справи, яких достатньо для встановлення усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення порушеного перед судом питання.

Дослідивши матеріали особової справи засудженої особи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185, статтею 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, із застосуванням статті 75 КК України з іспитовим строком три роки.

Відповідно до розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили, вказаний вирок вступив у законну силу 02 березня 2015 року та його було звернуто до виконання, у зв`язку з чим наразі він перебуває на виконанні в секторі № 33 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Зі змісту вироку встановлено, що ОСОБА_4 засуджено за вчинення таких кримінальних правопорушень.

28.08.2014 близько 02.30 год. ОСОБА_5 разом та за попередньою змовою із ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , групою осіб, умисно, з метою крадіжки чужого майна, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу через незачинену хвіртку, таємно, проникли на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , звідки викрали електричний двигун потужністю 7,5 Квт, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду у сумі 750 грн.

Крім того, 25.09.2014 близько 01.30 год. ОСОБА_5 разом та за попередньою змовою із ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , повторно, групою осіб, умисно, з метою крадіжки чужого майна, з корисних спонукань, таємно, проникли на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , де з-під навісу викрали силовий електричний кабель марки «ВВГ» довжиною 120 метрів, вартістю 40 грн. за один метр, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 4800 грн.

Крім того, 17.10.2014 близько 01.00 год. ОСОБА_5 разом та за попередньою змовою із ОСОБА_4 , групою осіб, умисно, з метою крадіжки чужого майна, з корисних спонукань, шляхом віджиму кватирки вікна, проникли до приміщення літньої кухні по АДРЕСА_2 , звідки викрали електроінструменти: кутошліфувальну машину (болгарку) фірми «Мокіта» вартістю 800 грн.; електричну дриль фірми «STAYER» вартістю 250 грн.; електрорубанок фірми «Black Decker» вартістю 1000 грн.; лобзик фірми «Metabo STEB 70 Quick 570 Вт» вартістю 900 грн.; електроножівку ручну «Black Decker», KS 880 EC 400 Вт вартістю 450 грн.; електричний точильний верстат вартістю 850 грн.; фен фірми «STATUS HAG2LCD» вартістю 650 грн., та ТВ-тюнер марки «Оrton 4060CX Plus» вартістю 250 грн., чим спричинили ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5150 грн.

Дії ОСОБА_4 за фактом вчинення крадіжки майна у ОСОБА_7 28.08.2014 суд кваліфікував за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб; за фактом крадіжки майна у ОСОБА_7 25.09.2014 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за фактом крадіжки майна ОСОБА_8 17.10.2014 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185 КК України, та призначено покарання:

за частиною другою статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком три роки;

за частиною третьою статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки.

На підставі статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.

На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Відповідно до статті 76 КК України на ОСОБА_4 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Таким чином, дії засудженого за першим епізодом судом кваліфіковані як крадіжка, із відповідними кваліфікуючими ознаками, виходячи із вартості викраденого ним майна, яка становить 750 грн, що з огляду на втрату чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, на час здійснення судового провадження, свідчить про відсутність підстав для кваліфікації дій засудженої особи як кримінальне правопорушення.

Так, відповідальність за вчинення крадіжки врегульована одночасно положеннями статті 51 КУпАП та статті 185 КК України, розмежування між якими здійснюється з урахуванням вартості викраденого майна.

Якщо відповідно до статті 185 КК України визначаються ознаки суспільно-небезпечного діяння як кримінального правопорушення, то статтею 51 КУпАП визначається вартість викраденого майна, яка дозволяє відмежувати кримінальне правопорушення від адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 51 КУпАП, в редакції станом на момент вчинення засудженою особою інкримінованого кримінального правопорушення було визначено, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

При цьому, відповідно до пункту 5 підрозділу 1 Розділу XX. Перехідні положення Податкового кодексу України, в якому визначено правило врахування в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, при посиланні на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, саме рівня податкової соціальної пільги, підпункту 169.1.1. статті 169 Податкового кодексу України, в якому визначено рівень соціальної пільги на рівні 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в якій установлено, що з 1 січня 2014 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1218 грн, неоподатковуваний мінімум доходів громадян для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень становить 800 грн.

Отже, станом на час вчинення засудженою особою інкримінованого кримінального правопорушення для кваліфікації її дій саме за статтею 185 КК України необхідно було виходити із того, що вартість викраденого майна повинна була перевищувати 609 грн.

Тобто за змістом вироку діяння засудженої особи охоплювались складом правопорушення, передбаченого частиноючетвертою статтею 185 КК України, в частині вартості викраденого майна.

Водночас, 09 серпня 2024 року набрав законну силу Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким положення статті 51 КУпАП було викладено в новій редакції, відповідно до якої, у її частинах першої та другої установлено, що для віднесення суспіль-небезпечного діяння пов`язаного із викраденням чужого майна до адміністративного правопорушення вартість такого майна на момент його вчинення не повинна перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1218 грн, станом на 2014 рік.

Нова редакція статті 51 КУпАП в силу принципу зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі підлягає застосуванню при оцінці дій засудженої особи.

Так, відповідно дочастини сьомої статті 42 Закону України «Про правотворчу діяльність» у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Відповідно до частини першої статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини шостої статті 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, зважаючи на те, що внаслідок внесення відповідних змін до законодавства України про адміністративні правопорушення фактично втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, яке охоплювало здійснення викрадення майна вартість якого дорівнювала від 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на те, що за подією, яка мала місце 28 серпня 2014 року дії засудженої особи вчинені стосовно майна, вартістю 750 грн, на час виконання вироку не містять ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, подальше відбування нею призначеного покарання не відповідає меті його призначення та суперечить положенням законодавства України, яке встановлює, що особа не може нести кримінальну відповідальність за діяння, які на час їх вчинення чи на час їх виконання перестали бути кримінально караними.

Відповідно до частини другої статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подаєтьсядо місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питання передбаченогопунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на те, що під час перебування засудженого під наглядом органу пробації в порядку виконання ним покладених на нього вказаним вироком обов`язків відповідно до статей 75, 76 КК України, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, яке мало місце 28 серпня 2014 року, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, суд дійшов висновку про необхідність негайного звільнення засудженої особи від призначеного судом покарання, у зв`язку з чим подання у цій частині підлягає задоволенню.

Разом з цим, зважаючи на те, що звільнення засудженої особи від покарання призначеного за вчинення кримінального правопорушення, яке мало місце 28 серпня 2014 року, як таке, що охоплювалось складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, не впливає на остаточну кваліфікацію дій особи за вчинення нею кримінального правопорушення, яке мало місце 25 вересня 2014 року, та на призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень в порядку статті 70 КК України, в іншій частині вирок суду підлягає залишенню без змін, а покарання без його пом`якшення.

На підставі викладеного та наведеними вище положеннями КК Українита КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити.

Вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2014 року привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, звільнивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі частини другої статті 74 КК України від призначеного вироком суду покарання за частиною другою статті 185 КК України за вчинення кримінального правопорушення вчиненого 28 серпня 2014 року стосовно потерпілого ОСОБА_7 , у зв`язку з усуненням караності вчиненого діяння, за яке його було засуджено.

В решті вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2014 року суду залишити без змін.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Херсонського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 07 листопада 2024 року.

Суддя __________________ ОСОБА_1