КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №367/4135/23Головуючий у І інстанції: ОСОБА_3
Провадження №3-зв/824/77/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19липня 2024 року суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_4, розглянувши заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ірпінськогоміського суду Київської областівід 24квітня 2024 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10.06.2024 року розгляд даного провадження визначено судді ОСОБА_5

13.06.2024 року суддя ОСОБА_5 подав заяву про самовідвід, в якій зазначав, що загальновідомою є та обставина, що відносно нього Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні і наразі виконуються вимоги ст.290 КПК України.

Посилаючись на п.п.1, 2 ч.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що відповідає п.2.5 Бангалорським принципам поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, а також на практику Європейського суду з прав людини у контексті суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності, суддя вказував, що хоча наявність кримінального провадження не викликає у нього суб`єктивного ставлення до розгляду вказаної справи, однак з метою запобігання виникненню будь-яких сумнівів у стороннього спостерігача щодо його неупередженості або конфліктних ситуацій, він вважає за необхідне заявити самовідвід.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.06.2024 заяву про самовідвід залишено без задоволення.

11.07.2024 року суддя ОСОБА_5 повторно заявив собі самовідвід, оскільки попередня заява задоволена не була, а сама обставина заявлення самовідводу може викликати сумніви в його неупередженості.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи, викладені узаявах про самовідвід, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечуючи кожному право на справедливий суд.

Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена процедура відводу та самовідводу.

Згідно статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету адміністративного стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення у справах "Надточій проти України", "Лучанінова проти України"), вважаю, що заява про відвід повинна бути розглянута за аналогією закону, тобто у передбаченому ст.81 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 76 КПК України передбачено недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

У своїй заяві про самовідвід суддя вказує на те, що підставою для самовідводу є загальновідома інформація, що відносно нього Національним антикорупційним бюро України здійснюється кримінальне провадження, однак дані обставини не свідчать про наявність підстав для самовідводу судді, передбачених ст. 75-76 КПК України.

Вважаю, що попередньо заявлений суддею ОСОБА_5 самовідвід від розгляду даного провадження з наведених вище підстав, у задоволенні якого компетентним судом обґрунтовано та вмотивовано було відмовлено, не може викликати жодних сумнівів у неупередженості судді.

З цих підстав заява судді ОСОБА_5 про самовідвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 про самовідвід від розгляду справи № 367/4135/23 відмовити.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4