Справа № 626/2551/24
Провадження № 1-кп/626/259/2024
УХВАЛА

повна частина

22 липня 2024 року Красноградський районний суд Харківської області

у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,обвинуваченого ОСОБА_5 ,, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за № №0000488 від 25.04.2024р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Долина Івано-Франківської області, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, інваліда 2-ї групи безстроково, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Красноградського районного суду надійшло кримінальне провадження№ №0000488 від 25.04.2024р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Вищевказане кримінальне провадження підсудне Красноградському районному суду Харківської області.

На даний час підстав для закриття цього провадження відповідно до п. 4-8 ч. 1 ст. 185 КПК України немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Прокурор вважала за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду та заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а сторона захисту заявила клопотання про зміну запобіжного захисту на домашній арешт .

На обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що у період часу з 21:00 год. 24.04.2024 по 11:10 25.04.2024, ОСОБА_5 знаходячись в одній із кімнат за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті виниклого конфлікту, діючи з прямим умислом на протиправне заподіянні смерті іншої людини, наніс ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений спосіб тілесні ушкодження в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на підлогу та отримав тілесні ушкодження обличчя та голови. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, способом небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, у невстановлений спосіб наніс тілесні ушкодження грудної клітини потерпілому, що спричинило наслідки у вигляді смерті останнього.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_6 настала внаслідок гострої крововтрати, гемопневмоторекса, множинних переломів ребер, закритої травми грудної клітини.

25.04.2024 ОСОБА_5 о 16:45 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК Українита, а 26.04.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду від 26.04.2024 відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, який продовжений ухвалою слідчого судді від 18.06.2024 року до 26.07.2024 року.

Наявність повідомлення обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Також у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 може:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років;

2. незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), а саме за умови застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, встановити контакт із свідками у кримінальному провадженні та погрозами вплинути на них з метою надання ними неправдивих свідчень суду.

На думку прокурора запобігти вищевказаним ризикам можливо тільки продовживши обвинуваченому запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.

Сторона захисту вважала, що ризики на які послався прокурор ніякими доказами не підтверджені, обвинувачений має постійне місце проживання, є інвалідом 2 групи безстроково, потребує негайної належної медичної допомоги, раніше не судимий.

На думку захисту вищевказані обставини дають підстави суду обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт.

Суд, вислухавши думку прокурора, захисника та допитавши обвинуваченого дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4, ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3, ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5, цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання.

ОСОБА_5 органом досудового розслідування, 26.04.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.1 ст. 115 КК України.

У ході розгляду клопотання прокурора встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, виходячи з наявних в наданих до суду матеріалах .

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

На думку суду, прокурором не доведений ризик незаконного впливу на свідків в кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), а саме погрозами та вмовлянням вплинути на них з метою надання ними неправдивих свідчень суду.

Разом з тим, суд вважає встановленими наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд вважає, вважає необґрунтованим та недоведеним, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вищевказаного ризику.

Так судом взято до уваги, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію, є інвалідом 2 групи безстроково, потребує негайної належної медичної допомоги.

Враховуючи вище зазначене, суд вважає наявними всі підстави для застосування відповідно до ч. 4 ст.194 КПК України до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, суд відповідності до ч.1 ст.178 КПК України враховує тяжкість покарання, особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає за належне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, так як застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаного ризику є недостатнім, та покласти на нього зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені ст.194 КПК України з покладанням обов`язку носіння електронного засобу контроля.

Таким чином, в задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити, а клопотання захисту задовольнити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 186, 193-194, 196, 202, 205, 309-310, 314-317 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по кримінальному провадженні №№0000488 від 25.04.2024рза обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 115 КК України на 31.07.2024 року на 09:30 годин.

В судове засідання викликати прокурора, захисника, обвинуваченого, свідків.

В задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Клопотання сторони захисту задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з забороною цілодобово залишати житло та із застосуванням електронних засобів контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) утриматися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; 3) носити електронний засіб контролю; 4) перебувати цілодобово за місцем проживання за адресою:АДРЕСА_2 .

Дозволити обвинуваченому ОСОБА_5 звертатися у лікувальні заклади для отримання медичної допомоги та у заклади торгівлі, аптеки для придбання продуктів харчування, ліків.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Виконання ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити начальнику Красноградського РВП ГУНП в Харківській області.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на зобов`язань.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя