ЄУН справи: 336/2477/24
Номер провадження: 1-кп/336/816/2024
ВИРОК

іменем України

04 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження (ЄРДР № 0000486 від 25 березня 2024 року, ЄРДР № 0000432 від 18 березня 2024 року, ЄРДР № 0000530 від 02 квітня 2024 року) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 23.04.2009 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 190 КК - призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки;

2) 09.11.2009 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України - призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2009 та призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 30.07.2013;

3) 03.11.2015 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 70 КК України - призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки;

4) 10.12.2015 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України - призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки та 3 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2015 та призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

5) 03.02.2016 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України - призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2015 - 4 роки 6 місяців позбавлення волі зарахувати в строк тримання під вартою з 15.09.2015 по 23.09.2015 з розрахунку 1 день позбавлення волі дорівнює 2 дням обмеження волі. Звільнений 19.02.2019;

6) 05.07.2019 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України - призначено покарання у вигляді позбавлення воді строком 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2016 та призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.07.2023 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 3 місяці 4 дні;

7) 25.07.2024 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185 КК України - призначено покарання у вигляді позбавлення воді строком 5 років;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участі:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6

встановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову скоїв корисливі злочини на території Шевченківського району м. Запоріжжя за наступних обставин:

23 березня 2024 року в період часу з 16 години 00 хвилин по 16 годину 10 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись по АДРЕСА_2 , під приводом надання допомоги у зв`язку із похилим віком, запропонував потерпілому ОСОБА_5 донести телевізор «Samsung» моделі «LE32А436Т1D», який на праві власності належить потерпілому, вартість якого згідно судової товарознавчої експертизи складає 3316 гривень 67 копійок, після чого заволодів зазначеним телевізором і зник з місця вчинення злочину, не маючи наміру повертати вказаний телевізор потерпілому.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3316 гривень 67 копійок.

Крім того, 25 березня 2024 року о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , в період дії воєнного стану відповідно Указу Президента №64/2022 від 14.02.2022 та продовжений на підставі указу Президента України № 451/2023 гід 26.07.2023, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, знаходячись в приміщенні салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою АДРЕСА_3 , де з вішалки біля верхнього одягу таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: чорну шкіряну чоловічу сумку, яка матеріальної цінності не представляє, в якій знаходився мобільний телефон «Моtorоlа Е7 Рower», iмей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , вартість якого згідно з висновком експерта складає 2316 гривень 67 копійок, грошові кошти в сумі 3000 гривень, паспорт громадянина України, військовий квиток та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , та разом з викраденим майном, покинув приміщення салону краси, тим самим, зник з місця вчинення злочину, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5316 гривень 67 копійок.

Крім того, 09 квітня 2024 року о 08 годині 36 хвилин, ОСОБА_3 , у період дії воєнного стану відповідно Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022 та продовжений на підставі указу Президента України № 49/2024 від 06.02.2024, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, знаходячись в торговій залі магазину «Єва» розташованого за адресою місто Запоріжжя, вулиця Чарівна, 129, де з торгового прилавку таємно викрав майно, яке належить ТОВ «РУШ», а саме: оригінал туалетної води «Versace Вrіght Сrуstal» об`ємом 50 мл, в кількості 1 штуки вартістю 3287 гривень 20 копійок, яка знаходилась в торговій пакувальній картонній коробці та оригінал туалетної води «Versace Вrіght Сrуstal» об`ємом 30 мл, в кількості 1 штуки вартістю 2239 гривень 20 копійок, яка знаходилась в торговій пакувальній картонній коробці, які він сховав під піджак в якому був одягнений та не розрахувавшись на касі за вказану продукцію, покинув приміщення магазину разом з викраденим майном, тим самим, зник з місця вчинення злочину та спричинив ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 5526 гривень 40 копійок.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише щодо особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, та пояснив, що 23 березня 2024 року в період часу з 16 години 00 хвилин по 16 годину 10 хвилин, він знаходячись по АДРЕСА_2 , під приводом надання допомоги у зв`язку із похилим віком, запропонував потерпілому ОСОБА_5 донести телевізор, після чого заволодів зазначеним телевізором і зник з місця вчинення злочину, не маючи наміру повертати вказаний телевізор потерпілому. Вартість телевізору не оспорює.

25 березня 2024 року о 10 годині 20 хвилин, він знаходячись в приміщенні салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою АДРЕСА_3 , де з вішалки біля верхнього одягу таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: чорну шкіряну чоловічу сумку, мобільний телефон, грошові кошти в сумі 3000 гривень та документи. Він спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5316 гривень 67 копійок, яку не оспорює.

09 квітня 2024 року о 08 годині 36 хвилин, він знаходячись в торговій залі магазину «Єва» розташованого за адресою місто Запоріжжя, вулиця Чарівна, 129, викрав 2 флакони туалетної води на загальну суму 5526 гривень 40 копійок. Викрадене майно він продав незнайомим особам, а виручені кошти витратив на їжу та оплату хостелу.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальних актах, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням витрат на проведення експертиз, постанов про визнання речовими доказами, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст обставин провадження і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними та послівними, узгоджуються з обставинами викладеними в обвинувальних актах.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла підтвердження.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 відносяться до нетяжкого злочину та тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, має постійне місце проживання, під наглядом у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, останній раз 25.07.2024 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13 вересня 2024 року.

Враховуючи те, що обвинувачений вину у вчиненому визнав повністю, пояснив про обставини вчинення кримінального правопорушення, щиро розкаявся, раніше судимий, відбуває покарання за вироком від 25.07.2024 року у вигляді позбавлення волі, прокурор просив призначити покарання за сукупністю злочинів, з урахуванням ст. 70 ч. 4 КК України, остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі, сторона захисту просила призначити мінімальне покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до положень ст. 50, ст. 65 КК України, враховує тяжкість кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжкого злочину та тяжких злочинів, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, обставини вчинення кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин вважає, що виправлення обвинуваченого можливо виключно в умовах ізоляції його від суспільства та вважає необхідним призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років позбавлення волі, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

В даному випадку кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_3 вчинив у березні та у квітні 2024 року, тобто до ухвалення вироку Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 25.07.2024 року, а тому покарання призначається із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2024 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 18 квітня 2024 року з 13 години 00 хвилин до 31 травня 2024 року до 13 години 00 хвилин включно. В подальшому за ухвалами Шевченківського районного суду м. Запоріжжя запобіжний захід у виді тримання під вартою було продовжено, зокрема ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2024 року продовжено запобіжний захід до 01 листопада 2024 року включно.

Прокурор не заявляв клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки щодо обвинуваченого 13 вересня 2024 року набрав законної сили вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2024 року.

Цивільні позови у кримінальному провадженню не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

В даному кримінальному провадженні залучались експерти, внаслідок чого наявні процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 1514,56 грн.

Суд, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, стягує з обвинуваченого на користь держави, документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ст. 374 ч.4 п.2 КПК України у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

В матеріалах кримінального провадження є документальне підтвердження, що процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи складають у сумі 1514,56 грн.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395, 532, 615 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання призначеного даним вироком з покарання призначеним ОСОБА_3 за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2024 року, і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання з 18 квітня 2024 року з 13 години 00 хвилин до 01 листопада 2024 року включно, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 1514,56 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- диски з відеозаписом проведення впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_5 , диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 , диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 , диск з відеозаписами камер відеоспостереження з магазину «Єва» по вул. Чарівна, 129 в м. Запоріжжі - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- телевізор «Samsung» моделі «LE32А436Т1D», який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні (ЄРДР № 0000486 від 25 березня 2024 року), який переданий до камери схову речових доказів (квитанція № 541) та гарантійний талон, який долучено до матеріалів кримінального провадження, повернути ОСОБА_5 за належністю;

- мобільний телефон «Моtorоlа Е7 Рower», iмей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , з сім картами Київстар та Водафон, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1