Справа № 697/1886/24
Провадження № 1-кп/697/228/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024 м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канева кримінальне провадження за № 1 2024 25 від 19.07.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 18 липня 2024 року близько 23 год. 30 хв., знаходячись поряд із входом до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 два удари складним ножем в живіт та по шиї, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: рани передньої поверхні живота, що проникає в черевну порожнину із ушкодженням кута ободової кишки і за ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; рани лівої бічної поверхні шиї, що належить до легких тілесних ушкоджень; що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №02-01/741 від 21.08.2024.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Позиція обвинуваченого та потерпілого

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, підтвердивши та пояснивши про обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, просить суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. В даній заяві зазначив, що будь-яких претензій матеріального та морального до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, на разі в них дружні відносини, тому просить при призначенні міри покарання суворо його не карати та звільнити його від відбування покарання з втановленням іспитового строку.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також вважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

Показання ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб і інші обставини скоєння правопорушення обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив правопорушення, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно наніс тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 , небезпечні для життя в момент заподіяння та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, та з`ясувавши думку потерпілого щодо міри покарання, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є тяжкими злочином, дані про особу винного, а саме: те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно, усвідомлює протиправність своєї поведінки, критично ставиться до вчиненого правопорушення, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд враховує і думку потерпілого, який підтвердив ту обставину, що вони з обвинуваченим перебувають в дружніх відносинах, відсутність в потерпілого претензій як матеріального, так і морального характеру та те, що потерпілий просить призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання з встановленням іспитового строку.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, також що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а отже готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин, приймаючи до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих обставин, беручи до уваги те, що обвинувачений раніше не судимий та приймаючи до уваги позицію потерпілого у даному кримінальному провадженні, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений злочин покарання у вигляді позбавлення волі ч. 1 ст. 121 КК України, вважаючи дане покарання справедливим та достатнім для попередження вчинення нових злочинів.

Окрім цього, з враховуючи обставини даного кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення, особливості і обставини їх вчинення, особу обвинуваченого, його позитивну процесуальну поведінку, який в ході досудового розслідування та судового розгляду належним чином виконував свої обов`язки, будь-яких порушень порядку в судовому засіданні не допускав, його негативне ставлення до своїх дій, щире прагнення довести свою гідність та користь суспільству і бажання виправитися, дає суду підстави вважати, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, а тому суд, застосувавши положення ст. ст. 75, 76 КК України, звільняє його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» на особисте зобов`язання і звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі суду з покладенням обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 перебування під вартою з 19.07.2024 по 24.10.2024.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.07.2024 (справа №697/1562/24, пров. № 1-кс/697/237/2024, № 1-кс/697/238/2024, № 1-кс/697/239/2024) на речові докази необхідно скасувати.

З цих підстав, керуючись статтями 100, 349, 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» на особисте зобов`язання і звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі суду з покладенням обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 19.07.2024 по 24.10.2024 (включно).

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.07.2024 (справа №697/1562/24, пров. № 1-кс/697/237/2024, № 1-кс/697/238/2024, № 1-кс/697/239/2024) на речові докази необхідно скасувати.

Речові докази: три кухонні ножі, чоловічу футболку сірого кольору, шорти синього кольору, одну пару гумових капців, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області знищити;

футболку чорного кольору, шорти сірого кольору, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області знищити;

складний ніж з чорною рукояткою, який знаходиться на експертизі в ДНДЕКЦ МВС України знищити.

медичну картку стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_6 повернути до КНП «Канівська багатопрофільна лікарня».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення

Головуючий ОСОБА_1