КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6023/2024 Доповідач в суді 11 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні №000049 від 12.01.2023,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року задоволено клопотання слідчого відділу ГСУ НП України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та продовжено йому строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 12 жовтня 2024 року, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або встановити розмір застави, який буде гарантувати виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків відповідно до КПК України.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що слідчим суддею не встановлені та не наведені докази необхідності продовження строку дії тримання під вартою ОСОБА_7 , а самі клопотання про продовження строку тримання під вартою, які подаються слідчим містять одну і ту саму інформацію.

Вказує, що слідчим суддею не було надано належної оцінки тому, що продовження запобіжного заходу було обумовлено наявністю ризиків, передбачених п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Наголошує на тому, що ОСОБА_7 має міцні суспільні зв`язки, оскільки є одруженим, має дружину та малолітню дитину, також на його утриманні перебуває мати, яка має статус пенсіонера. Також апелянт просить звернути увагу, що підозрюваний є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_10 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 12.01.2023, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 та ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 та ОСОБА_45 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

04.12.2023 ОСОБА_7 затриманий у порядку п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру в керівництві структурною частиною злочинної організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 255 КК України; в участі у злочинній організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 255 КК України; у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин, вчинених організованою групою в складі злочинної організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України; у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин вчинених повторно, організованою групою в складі злочинної організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2023 до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 31.01.2024, без визначення застави.

Постановою заступника Генерального прокурора від 05.01.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 12.01.2023 продовжений до трьох місяців, тобто до 04.03.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.01.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 12.01.2024 продовжений до дванадцяти місяців, тобто до 04.12.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2024 підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16.03.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.03.2024 підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 03.05.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.04.2024 підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.06.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.06.2024 підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17.08.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2024 задоволено клопотання слідчого відділу ГСУ НП України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 12 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя, враховуючи характер інкримінованих ОСОБА_7 діянь, їх корисливий мотив та підвищену суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, наявність ризиків, враховуючи стадію досудового розслідування, а також ті завдання, які має досягти орган досудового розслідування, дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 без визначення розміру застави.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою та встановлено, що необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Крім цього, колегія суддів вважає, що перевіряючи доводи клопотання на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та наслідки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію, спосіб життя, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те що, позаяк ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, з метою запобігання вище вказаним ризикам та виконанню завдань кримінального провадження, неможливо застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі застави.

Доводи апеляційної скарги про відсутність обґрунтованої підозри та вагомих доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, відхиляються колегією суддів з огляду на їх передчасність.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Твердження апелянта про те, що органом досудового розслідування не доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, відхиляється колегією суддів, як такі, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки не має судимостей, самі по собі не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного, та не свідчать про відсутність існування ризику його переховування на наступних етапах досудового розслідування, не спростовують висновків про продовження існування ризиків у кримінальному провадженні та не є достатніми підставами для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання апелянта на відсутність інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, дослідивши доводи апеляційної скарги у цій частині, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у справі належних доказів, які б підтверджували, що встановлені слідчим суддею ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, знищення або спотворення речей та документів та незаконного впливу на свідків, експертів та інших підозрюваних, вчинення іншого кримінального правопорушення, на день апеляційного розгляду клопотання втратили свою актуальність.

Наведені апелянтом відомості про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, де мешкає зі своєю дружиною та дитиною, є інвалідом ІІІ групи, були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання, проте не спростовують висновки суду про можливість вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_2

Судді

ОСОБА_46