УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000097, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, -

в с т а н о в и в:

17 вересня 2024 року (здано на пошту 11 вересня 2024 року) до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000097, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, яке тимчасово вилучене 09 вересня 2024 року під час проведення обшуку транспортного засобу «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску, за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

ключ від транспортного засобу «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , білого кольору, 2017 року випуску;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску;

транспортний засіб «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000097, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter» д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, категорії В, типу легковий загальний пасажирський, 2007 року випуску, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та інших речовин, що перебувають у незаконному обігу, сировини, приладдя для їх виготовлення, упаковки для розфасування.

На виконання зазначеної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2024 року, 09 вересня 2024 року було проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено, зокрема, ключ від транспортного засобу «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , білого кольору, 2017 року випуску; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску; транспортний засіб «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 10 вересня 2024 року, виявлене та вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

10 вересня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні такого обмежувального заходу як арешт вищевказаного вилученого майна, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення проведення судових експертиз.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про арешт майна, обґрунтовуючи свою позицію тим, що прокурором належним чином не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має доказове значення у кримінальному провадженні № 0000097 від 08 січня 2024 року, а тому накладення арешту на вилучене майно, вважає необґрунтованим та недоцільним. Крім того зазначив, що власник тимчасово вилученого майна передав транспортний засіб в строкове платне користування для використання в господарській діяльності, на підтвердження чого надав копію договору оренди від 28 серпня 2024 року.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення частини другої, третьої статті 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за ознаками вчинення яких здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000097 від 08 січня 2024 року, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення проведення під час досудового розслідування експертних досліджень, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене 09 вересня 2024 року під час проведення обшуку транспортного засобу «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: ключ від транспортного засобу «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , білого кольору, 2017 року випуску; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску; транспортний засіб «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000097, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 09 вересня 2024 року під час проведення обшуку транспортного засобу «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

ключ від транспортного засобу «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , білого кольору, 2017 року випуску;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску;

транспортний засіб «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1