22.10.2024
Справа № 642/520/24
Провадження № 1-кс/642/3794/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0002021,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0002021.

Як вбачається зі змісту скарги, заявник ОСОБА_2 просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 16.10.2024 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0002021.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність повернення скарги з огляду на таке.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Водночас нормами Розділу ІІІ КПК України визначено, що повноваження слідчого судді місцевого суду здійснюються ним лише щодо органів досудового розслідування та дізнання, які знаходяться в межах територіальної юрисдикції даного суду.

При цьому, ні положеннями Параграфу 1 Глави 26 КПК України, який регламентує оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, ні іншими положеннями Глави 26 КПК України не визначено територіальної підсудності розгляду скарг, які подаються в порядку Параграфу 1 Глави 26 КПК України.

Для вирішення цього питання слідчий суддя керується загальними засадами кримінального провадження та вважає за можливе та необхідне за аналогією закону застосувати ті норми КПК України, які регулюють подібні правовідносини.

Аналогічну позицію щодо застосування аналогії закону у кримінальному провадженні виклав Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у листі від 16.06.2016 року № 223/1650/0/4-16.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192 КПК України клопотання, заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Отже з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило підсудності слід застосовувати і до розгляду скарг, клопотань, стосовно яких територіальна підсудність прямо не визначена процесуальним законом.

Відповідно до ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ, а цей підрозділ (управління, відділ), визначений у ч. 1 ст. 38 КПК України.

Відповідно до змісту скарги заявником оскаржується постанова слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Наказом в.о. Директора Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 року № 581 затверджено структуру та штатну чисельність територіальних управлінь Державного бюро розслідувань.

Зі змісту листа в.о. Директора Державного бюро розслідувань, адресованого Касаційному кримінальному суду Верховного Суду № 153/0/157-21 від 13.04.2021 року вбачається, що відповідно до статті 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління. З метою ефективного виконання покладених на ДБР завдань з 1 березня цього року у територіальних управліннях почали діяти слідчі підрозділи із дислокацією у всіх областях України. Інформація щодо назв підрозділів, місця дислокації, контактних даних, місцевих та апеляційних судів, під територіальною юрисдикцією якого знаходиться слідчий відділ додана.

Відповідно до наказу Директора Державного бюро розслідувань № 71 від 05.10.2024 внесено зміни до абзаців 1 та 2 пункту 1 наказу ТУ ДБР у м. Полтаві від 22.04.2021 № 65 «Про визначення місця розташування слідчих відділів ТУ ДБР у м. Полтаві». Відтак, визначено місцезнаходження органу досудового розслідування - Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, за адресою: проспект Героїв Харкова, 145, місто Харків, 61068, що не належить до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Харкова.

Враховуючи, що орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме: Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві (місце розташування: м. Харків, проспект Героїв Харкова, 145) не перебуває під територіальною юрисдикцією Ленінського районного суду м. Харкова, вказана скарга повинна подаватись до суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а саме до Московського районного суду м. Харкова, що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Ювілейний, 38-Е.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил підсудності.

Враховуючи, що скарга не підсудна Ленінському районному суду м. Харкова, оскільки орган досудового розслідування відтепер не знаходиться в межах територіальної юрисдикції вказаного суду, слідчий суддя дійшов висновку про повернення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 38, 304, 306 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про відмову у задоволенні клопотання, повернути у зв`язку з її непідсудністю Ленінському районному суду м. Харкова.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє заявника права на повторне звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом, з дотриманням правил підсудності.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_3