ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/291/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12

представника

потерпілого ОСОБА_13

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2024 року,

Даним вироком,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івачів Долішній Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , працює у ПП ОСОБА_10 , судимого:

- 21.04.2004 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.3 ст.186, ч.3 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням на 1 рік і 6 місяців, з обов`язками відповідно до ст. 76 КК України;

- 07.03.2007 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням на 2 роки, з обов`язками відповідно до ст. 76 КК України;

- 09.03.2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.115, ч.3 ст.185, ч.1 ст.389, 71 КК України до покарання у виді 13 років 6 місяців позбавлення волі;

- 04.01.2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.4 ст.358 до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який сплачено;

- 16.04.2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік, з обов`язками відповідно до вимог ст. 76 КК України,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2024 року, яким ОСОБА_10 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, постановлено виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_10 постановлено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , несудимого відповідно до вимог ст.89 КК України,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання:

за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 постановлено рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_9 зараховано термін його попереднього ув`язнення, а саме з 06 січня 2022 року по 21 квітня 2022 року та з 22 березня 2024 року по дату набрання вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди в сумі 500000 грн. - залишено без розгляду.

Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів, арешту майна.

Згідно з вироком суду, 08 січня 2021 року о 19:00 год. у ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які, перебуваючи поряд із пекарнею ФОП « ОСОБА_10 », що у АДРЕСА_3 , виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_14 зірвав роботу вказаної пекарні та пошкодив автомобілі марки «Volkswagen Touran», сірого кольору та автомобіль марки «Peugeot Partner», білого кольору, які перебували на території вказаного підприємства.

Цього ж дня, о 19:30 год. ОСОБА_10 , маючи на меті помститися потерпілому ОСОБА_14 за протиправні дії останнього, домовився у телефонному режимі із обвинуваченим ОСОБА_9 про зустріч з метою нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, попередньо спланувавши та обдумавши свої злочині дії.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне нанесення тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, свідомо, передбачаючи наслідки таких дій, та бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою, 08 січня 2021 року близько 20:00 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_4 , усвідомлюючи те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально карним, діючи спільно, цілеспрямовано та рішуче, підійшли до потерпілого ОСОБА_14 ..

Після чого, обвинувачений ОСОБА_10 знаходячись справа від потерпілого ОСОБА_14 , утримуючи в руках балончик зі сльозогінним газом дратівливої дії розпилив його вміст в обличчя, чим викликав дезорієнтацію останнього. Надалі, з метою реалізації спільного злочинного наміру, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_9 , який перебував зліва від потерпілого, утримуючи в руках дерев`яну палицю, умисно наніс нею один удар в ділянку спини потерпілому ОСОБА_14 ..

У подальшому, ОСОБА_10 , продовжуючи свої протиправні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, утримуючи в руках дерев`яну палицю, умисно наніс один удар в ділянку передпліччя правої руки потерпілого ОСОБА_14 . У цей час ОСОБА_9 , перебуваючи позаду та трохи лівіше від ОСОБА_14 умисно наніс ще один удар потерпілому дерев`яною палицею в ділянку потилиці. Внаслідок отриманого удару, відчувши сильний біль, потерпілий ОСОБА_14 , з метою захисту, закрив обома руками голову та обличчя. В цей час ОСОБА_10 спробував нанести ще один удар дерев`яною палицею в ділянку потилиці ОСОБА_14 , однак влучив по лівій кисті останнього, оскільки той прикрився нею від удару.

Надалі, ОСОБА_9 , перебуваючи позаду потерпілого, умисно наніс ще один удар дерев`яною палицею в потилицю ОСОБА_14 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав передньою поверхнею тіла на сходовий марш, який веде до під`їзду АДРЕСА_5 . Після чого, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 нанесли ще декілька ударів в різні частини тіла потерпілого ОСОБА_14 .

В подальшому, ОСОБА_9 , похлопуючи по голові потерпілого ОСОБА_14 , який знаходився в лежачому положенні на сходовому марші, вказав ОСОБА_10 наносити удари дерев`яною палкою в ділянку потилиці. Після чого, ОСОБА_10 умисно наніс дерев`яною палицею удар в потилицю потерпілого, внаслідок чого дерев`яна палиця розламалась на кілька частин.

Унаслідок протиправних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_14 спричинено тілесні ушкодження, а саме: відкриту черепно-мозкову травму голови з переломом кісток склепіння та основи черепа зліва (потиличної кістки з поширенням на основу черепа до рівня заднього контуру великого потиличного отвору зліва), яка супроводжувалася забиттям головного мозку, що за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння належать до тяжких тілесних ушкоджень - п.п. 2.1.2, 2.1.3 (б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995), забійні рани тім`яної ділянки, параорбітальна гематома з права, садна обличчя із забиттям м`яких тканин, садна із забиттям м`яких тканин поперекової ділянки, садна та підшкірні крововиливи верхніх кінцівок, множинні забої, садна м`яких тканин тулуба, травма правої верхньої кінцівки у вигляді закритих переломів нижньої третини тіла ліктьової кістки та її шилоподібного відростка.

Вказаними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

Окрім цього, 05 грудня 2021 року о 22:00 год. у ОСОБА_9 , який перебував за згодою власника у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 05 грудня 2021 року близько 22:00 год. ОСОБА_9 , перебуваючи на кухні квартири АДРЕСА_6 , переслідуючи корисливий мотив, підійшов до потерпілого ОСОБА_15 та застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме, умисно наніс йому декілька ударів руками в голову та тулуб, внаслідок чого останній впав на підлогу. Після чого, ОСОБА_9 відкрито викрав з кишені штанів ОСОБА_15 мобільний телефон торгової марки «Хіаоmі Мі 10Т», вартістю 8687,50 гривень та грошові кошти в сумі 300 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_9 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 8987,50 гривень.

Своїми діями ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді забійно - рваної рани верхньої губи зліва параорбітальної гематоми зліва, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб та ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В апеляційних скаргах ОСОБА_9 просить вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2024 року - скасувати, кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_9 закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримання, а також через істотне порушення вимог кримінально процесуального закону.

Вважає, що суд першої інстанції зробив висновки, що не підтверджуються дослідженими у справі доказами, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не взяв до уваги докази, які могли істотно вилинути на його висновки, та за наявності суперечливих доказів, взяв до уваги одні і відкинув інші без належного обґрунтування.

На думку апелянта, показання потерпілого ОСОБА_14 щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не є достовірними, оскільки ОСОБА_14 перебував у нетверезому стані, з урахуванням темної доби - 20 год. 08.01.2021 нездатний був чітко сприймати обстановку. Останній, звертаючись до органів поліції з приводу заподіяння йому тілесних ушкоджень вказав, що його побили невідомі особи.

Вважає, що протокол слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілого від 01.03.2021 року, є недопустимим доказом.

Посилається на те, що проведення під час досудового розслідування слідчого експерименту без участі підозрюваного порушує права.

Зазначає, що у цьому протоколі відсутні докладно викладені умови і результати слідчого експерименту. На його думку, такий слід розцінювати як допит, що немає доказового значення.

Просить виключити фототаблицю із доказів, оскільки в ній не відображено, до якого кримінального провадження вона відноситься, немає підпису учасників.

Наголошує на тому, що протокол пред`явлення для впізнання із потерпілим ОСОБА_14 за фотознімками є недопустимим доказом, оскільки впізнання було проведено за фотознімками за відсутності обвинуваченого, чим порушено право на захист.

Вказує, що висновок судово-медичної експертизи №163 від 02.04.2021 року про судово-медичне дослідження тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_14 не може бути доказом його винуватості, оскільки свідчить лише про наявність у потерпілого тілесних ушкоджень.

Посилається на те, що причетність ОСОБА_9 до вчинення злочину спростовують відомості про трафік з`єднань абонента № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за період з 19 год 08.01.2021 по 21 год 08.01.2021., оскільки абонентами вказаних номерів телефонів, якими на думку обвинувачення є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не перебували в одному місці у час між 19 год та 21 год. 08.01.2021, зокрема о 20 год, тобто час заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .

Зазначає, що не потрібно брати до уваги показання свідка ОСОБА_16 , оскільки вона не була очевидцем злочину і надавала показання з чужих слів.

Апелянт не погоджується, що його винуватість доводиться протоколом обшуку від 29.06.2021 по АДРЕСА_1 під час якого було вилучено чоловічі черевики чорного кольору, черевики коричневого кольору, куртку чоловічу зимову темно-сірого кольору, оскільки ухвалою суду від 27.10.2022 року вказані речі повернуто ОСОБА_9 , що свідчить про відсутність доказового значення цього одягу та взуття в меж провадження.

Апелянт вказує, що під час розгляду кримінального провадження шляхом дослідження обставин та перевірки їх доказами не встановлено та не доведено, за яких обставин ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вступили між собою у змову і, про вчинення яких конкретно дій вони домовилися про вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб.

Вважає, що його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України не доведена і він підлягає виправданню.

Наголошує на тому, що суд не надав можливості допитати свідків сторони захисту ОСОБА_17 та ОСОБА_18 та відмовив у клопотанні.

Звертає увагу, що в основу обвинувачення ОСОБА_9 за ч.2 ст. 186 КК України, покладені показання потерпілого ОСОБА_15 , які не узгоджуються з показами свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , яким суд не надав належної оцінки.

Посилається на те, що зазначені у п.3 висновку експерта №32 від 20.01.2022 щодо одержання ОСОБА_15 тілесних ушкоджень мають характер припущення.

Вважає, що його винувать за ч.2 ст. 186 КК України не доведена, тому він підлягає виправданню.

Також обвинувачений ОСОБА_9 просить пом`якшити йому покарання, застосувати ст. 69 КК України, зазначаючи, що в нього є малолітня донька та його батько інвалід другої групи.

В апеляційній скарзі та змінах до неї обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження у справі закрити відносно ОСОБА_10 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Вважає, що його вина не доведена, доказів вчинення ним будь-якого кримінального правопорушення, не здобуто.

Зазначає, що судом безпідставно відхилилося клопотання сторони захисту про допит свідків, яким відомо про місцезнаходження обвинуваченнях у спірний час.

Вказує, що суд невірно описав та оцінив покази потерпілого ОСОБА_14 та не визнав недопустимим доказом слідчий експеримент від 01.03.2021 з додатком таблицею ілюстрацій.

Посилається на те, що суд не врахував, що потерпілий в суді зазначав, що ОСОБА_10 не наносив йому жодних ударів, тому таке спростовує дані, що містяться в слідчому експерименті.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника, які частково підтримали свої апеляційні скарги, просять пом`якшити покарання, обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника, які підтримали свої апеляційні скарги, просять їх задовольнити, представника потерпілого ОСОБА_21 -адвоката ОСОБА_13 , який зазначив, що потерпілий ОСОБА_21 просить врахувати роль обвинувачених в його побитті, те, що роль ОСОБА_10 в побитті була мінімальна та останній відшкодував йому шкоду, тому просить не позбавляти його волі, думку прокурора, який заперечив апеляційні скарги, вважає вирок суду законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у скоєні злочинів, за які їх засуджено відповідають фактичним обставинам справи, визнаних судом доведеними, ґрунтуються на сукупності зібраних і належно оцінених доказах, є обґрунтованими.

Так, обвинувачений ОСОБА_10 вину не визнав, вказав, що 08.01.2021, ввечері перебував за місцем своєї праці в АДРЕСА_3 . Тоді, у приміщення пекарні зайшов потерпілий ОСОБА_14 , який був у стані алкогольного сп`яніння та без причинно накинувся на нього з ножем у руках.

Він, зі своїм братом виштовхали його з приміщення пекарні, після чого останній зник.

Надалі, його мати викликала працівників поліції, які прибули через 30-40 хв та протягом 1 год. 30 хв. з`ясовували обставини справи.

Вказав, що увесь день перебував до ранку наступного дня у с.Івачів Долішній Тернопільського району, що унеможливлювало його присутність в м.Тернопіль.

Пояснив, що у приміщенні пекарні велося відеоспостереження, проте відеозаписів він не переглядав.

Зазначив, що, на даний час, користується абонентським номером телефону НОМЕР_3 , номером телефону НОМЕР_1 можливо користувався, але не пригадує. З потерпілим ОСОБА_14 знайомий з дитинства. Вказав, що 08.01.2021 о 20 год. в м.Тернопіль не перебував, тілесних ушкоджень ОСОБА_14 не спричиняв.

Як ствердив обвинувачений ОСОБА_9 , до інкримінованих йому дій, є не причетним.

Зазначив, що 08.01.2021 він перебував по АДРЕСА_7 в гостях у свого друга, який, на даний час, помер.

Вказав, що з потерпілим ОСОБА_14 він знайомий давно, однак декілька років його не бачив. Щодо спілкувався по телефону з ОСОБА_10 08.01.2021, не пригадує, про конфлікт між потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , в приміщенні пекарні, йому нічого не відомо, мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_4 загубив, з потерпілим ОСОБА_14 неприязних відносин не було.

З показів ОСОБА_9 вбачається, що 05.12.2021 він прийшов у гості в квартиру до свого знайомого ОСОБА_19 , де перебували ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_15 , які розпивали алкогольні напої. Почув між ОСОБА_19 та ОСОБА_15 розмову на тему кредитів.

Вказав, що під час розмови потерпілий ОСОБА_15 накинувся на ОСОБА_19 , в ході боротьби ОСОБА_15 впав на підлогу, перекинувши стіл та речі. Надалі, ОСОБА_15 вигнали з квартири., при цьому ОСОБА_15 пішов без видимих тілесних ушкоджень та з мобільним телефоном.

Як ствердив потерпілий ОСОБА_14 , 08.01.2021 близько 20 год., перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_4 , зустрів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Вказав, що ОСОБА_10 розпилив йому в очі вміст балончика зі слізогінним газом, а ОСОБА_9 наніс йому чисельні удари палицею по руках та в область голови. Від нанесених ОСОБА_9 ударів він впав на землю, описати подальші дії ОСОБА_10 та ОСОБА_22 не може, оскільки не пригадує.

Вказав, що під час досудового розслідування він відтворював усі обставини вчиненого щодо нього злочину. Підтвердив, що йому наносив палицею удари близько 5 хв. тільки ОСОБА_9 ..

Зазначив, що після цього, він пішов додому, а на наступний день його госпіталізували в заклад охорони здоров`я.

Під час додаткового допиту потерпілий ОСОБА_14 ствердив, що механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в матеріалах кримінального провадження вказано вірно, зокрема і у протоколі проведеного слідчого експерименту. Вказав, що відчував гострий біль від нанесених ударів ОСОБА_9 ..

Потерпілий ОСОБА_15 ствердив, що, перебуваючи у гостях в чоловіка на ім`я ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_9 , дати не пригадує, до них приєднався ОСОБА_9 .. В подальшому, у нього з Назаром відбувся конфлікт на кухні, в ході якого останній наніс йому декілька ударів. Після цього, коли він перемістився у кімнату квартири, йому почав наносити удари ОСОБА_9 по різним частинам тіла, а саме, в область голови, рук, грудей, спини. Від отриманих тілесних ушкоджень він втрачав свідомість.

Зазначив, коли він знаходився на підлозі, то ОСОБА_9 відкрито викрав у нього мобільний телефон.

Ствердив, що у кімнаті, де йому наносили тілесні ушкодження, був лише він та ОСОБА_9 . При цьому, чітко пам`ятає, що мобільний телефон у нього викрав ОСОБА_9 , не пригадує хто викрав у нього грошові кошти.

Пояснив, коли прийшов додому, то його мати викликала бригаду швидкої допомоги, яка його госпіталізувала до закладу охорони здоров`я.

Показання потерпілих є логічними, послідовними, підтверджуються іншими дослідженими у суді доказами, тому суд підставно послався на них у вироку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що винуватість обвинувачених підтверджується показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_24 -дільничий інспектор поліції ствердив, що ОСОБА_10 йому відомий як особа, щодо якої встановлений адміністративний нагляд та здійснював його виклик по телефону за номером НОМЕР_5 .

Вказав, що впізнав ОСОБА_10 по тілобудові та контурам обличчя на відеозаписі з зовнішніх камер відеоспостереження, який проходив по вул.Острозького, 24 в м.Тернопіль 08.01.2021

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що 09.01.2021 їй зателефонували сусіди та повідомили, що у під`їзді виявили сліди крові. Коли вона з чоловіком одразу приїхали з села до місця свого проживання, то зустріла сина - ОСОБА_14 , який був весь у крові. Тоді, вони викликали бригаду швидкої допомоги.

Вказала, що у сина, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, діагностовано переломи черепа, руки, ключиці. Син відмовився повідомити їй хто саме спричинив йому тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_25 вказала, що на початку грудня 2021 року їй зателефонував син ОСОБА_15 та попросив винести на вулицю гроші, щоб розрахуватись за послуги таксі, так як його побили цигани та викрали мобільний телефон. Тоді, вона викликала працівників поліції та швидку медичну допомогу, які госпіталізували ОСОБА_15 до лікарні.

Свідок зазначила, що ОСОБА_15 повідомив їй, що перебував у квартирі товариша на ім`я ОСОБА_23 , де друзі ОСОБА_23 побили його.

З показів свідка ОСОБА_20 вбачається, що на початку грудня 2021 року він був у гостях в ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_9 .

У даній квартирі були він, ОСОБА_19 та ОСОБА_15 . Пізніше до них прийшов ОСОБА_9 . Коли вони перебували на кухні, розпиваючи спиртні напої, то ОСОБА_9 попросив його та ОСОБА_19 вийти з кухні і залишити на одинці з ОСОБА_15 .

Зазначив, що, коли він перебував на балконі, то почув сварку між ОСОБА_9 та ОСОБА_15 .. Коли він вийшов з балкона, то побачив у ОСОБА_15 синці на обличчі. Вказав, що не бачив, щоб ОСОБА_9 брав у потерпілого ОСОБА_15 будь-які речі.

Пояснення потерпілих та свідків не містять розбіжностей, є послідовними, логічними, належними та допустимими, вони об`єктивно підтверджуються іншими доказами, які детально проаналізовані у вироку, тому суд підставно послався на них у вироку.

Суд правомірно взяв до уваги покази свідка ОСОБА_19 , вказав, що у 2021 році до нього додому прийшли ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , з якими він розпивав спиртні напої.

Під час спілкування, він виявив, що ОСОБА_15 намагався з його телефону оформити кредит он-лайн. Вказав, що ОСОБА_15 поводив себе неадекватно, перебуваючи на кухні впав на підлогу, розбив посуд та мобільний телефон ОСОБА_9 .. У зв`язку з цим виник конфлікт, який тривав близько 15 хвилин. Потім, ОСОБА_15 вийшов з квартири. Зазначив, що ніхто не наносив ОСОБА_15 тілесних ушкоджень та не брав його особистих речей. У ОСОБА_15 були подряпини та почервоніння на обличчі, внаслідок власного падіння.

Надаючи оцінку показам свідка ОСОБА_19 в частині твердження, що ОСОБА_15 ніхто не наносив тілесних ушкоджень, а такі утворилися внаслідок власного падіння, суд правильно вказав, що такі спростовуються іншими дослідженими в суді першої інстанції доказами.

Суд підставно взяв до уваги дані, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 01.03.2021 з таблицею ілюстрацій, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_14 відтворив обставини спричинення йому тілесних ушкоджень 08.01.2021. Зокрема, потерпілий вказав, що 08.01.2021, коли він підходив до свого будинку АДРЕСА_4 , до під`їзду №1 від дверей -підвалу, до нього підійшов ОСОБА_26 , якого він впізнав та назвав його ім`я.

Зазначив, що ОСОБА_27 підійшов до нього та, утримуючи в руках газовий балончик, розпилив його вміст йому в ділянку обличчя, в цей момент він встиг відвернутися та прикритися рукою.

Надалі, він побачив, що з іншої сторони до нього підходить ОСОБА_28 , який утримував у руці дерев`яну палицю, якою одразу наніс йому один удар в ділянку спини. Наступний удар він отримав невідомим подовгастим предметом в ділянку передпліччя правої руки від ОСОБА_29 , внаслідок чого відчув різку біль у вказаній ділянці та одразу приставив свою ліву руку до передпліччя правої руки.

Тоді ОСОБА_28 , який перебував ззаду зліва від нього, наніс йому ще один удар дерев`яною палицею в ділянку потилиці. Від отриманого удару він відчув сильну біль в ділянці потилиці та приставив свої обидві руки до вказаної ділянки, і в цей момент ОСОБА_26 наніс йому удар невідомим подовгастим предметом в ділянку потилиці, проте удар припав на кисть його лівої руки.

В подальшому, ОСОБА_28 наніс йому ще один удар дерев`яною палицею в потилицю, від чого він втратив рівновагу та впав передньою частиною тіла на сходовий марш, який веде до під`їзду.

Потерпілий вказав, коли лежав передньою поверхнею тіла на сходовому марші, то чув розмову між ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , зокрема, ОСОБА_32 , вказуючи на ділянку його голови, сказав ОСОБА_33 бити в потилицю. В цей час ОСОБА_26 наніс йому ще один удар в ділянку потилиці та замахнувся ще раз невідомим подовгастим предметом, однак йому не вдалося нанести удар, оскільки даний предмет випав з його рук, або ж розламався та він пішов за ним. А ОСОБА_28 в цей час нахилився до нього та сказав - якщо ти виживеш, то я тебе заріжу.

Надалі, ОСОБА_28 та ОСОБА_26 пішли у невідомому напрямку, а він намагався попасти до своєї квартири. Вказав, що, зайшовши в приміщення квартири, він зробив фото свого обличчя, яке все було в крові та ліг у ліжко і заснув. Коли він прокинувся, то піднятися вже самостійно не міг. 09.01.2021 року до нього прийшли батьки, які побачили, в якому він перебуває стані та викликали швидку медичну допомогу, яка доставила його у лікарню.

Вірними є посилання суду на дані:

- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2021, згідно з якими потерпілий ОСОБА_14 серед осіб пред`явлених йому на фотознімках впізнав особу під №4-Кудринського ОСОБА_34 , який 08.01.2021 близько 20 год., перебуваючи поряд із під`їздом АДРЕСА_5 , спричинив йому тілесні ушкодження, а саме, розпилив йому рідину, яка знаходилася у газовому балончику в ділянку обличчя, після чого наніс удар невідомим подовгастим предметом в ділянку руки та удари дерев`яною палицею в ділянку рук та потилиці,

- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2021, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_14 серед осіб пред`явлених йому на фотознімках впізнав особу під №2 - ОСОБА_9 , який 08.01.2021 близько 20 год., перебуваючи поряд із під`їздом №1, будинку АДРЕСА_4 , спричинив йому тілесні ушкодження, а саме, наніс близько трьох ударів дерев`яною палицею в ділянку потилиці.

Суд дослідив та правильно встановив, що винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджується:

-даними протоколу огляду місця події від 13.01.2021 з таблицею ілюстрацій, відповідно до яких встановлено, що предметом огляду є вхід у під`їзд №1 будинку по АДРЕСА_4 . Вхід-підйом до під`їзду здійснюється через 10 сходинок. На 2-ій сходинці виявлено сліди речовини бурого кольору, на лівому поручні виявлено речовину бурого кольору. У приміщенні під`їзду №1 по сходах до квартири АДРЕСА_4 виявлено сліди бурої речовини. Також, сліди речовини бурого кольору виявлено на ручці вхідних дверей у квартиру та з правого боку від входу у квартиру. Під час огляду місця події вилучено слідову інформацію;

-даними протоколу огляду місця події від 13.01.2021 з таблицею ілюстрацій, згідно з якими встановлено, що у квартирі АДРЕСА_4 виявлено та вилучено предмет візуально схожий на уламок дерев`яної палки зі слідами речовини бурого кольору та ще один предмет візуально схожий на уламок дерев`яної палки.

З матеріалів справи убачається, що у даному кримінальному провадженні проведено ряд експертиз, висновки, за результатами проведення яких, судом обґрунтовано взято до уваги як належні та допустимі докази у справі.

Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №72 від 15.03.2021, при судово-медичній експертизі речовини бурого кольору, вилученої під час огляду місця події з другої сходинки поряд із входом у під`їзд (об. 1), знайдено кров особи, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність у препаратах необхідних для цього виду дослідження елементів. Серологічним дослідженням визначено антиген Н системи АВ0.

У Висновку експерта № 66 вказано, що кров ОСОБА_14 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0.

Враховуючи отримані результати та групу крові потерпілого, не виключено походження виявлених слідів від ОСОБА_14 або іншої особи - носія (носіїв) антигену Н за системою АВ0;

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №73 від 16.03.2021, в речовині бурого кольору, вилученій під час огляду місця події (об. 1), знайдено кров особи, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність в препаратах необхідних клітинних елементів. При серологічному дослідженні виявлено антиген Н системи АВ0.

З висновку експерта № 66 встановлено, що кров ОСОБА_14 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, тому не виключається походження виявлених слідів від особи (осіб), для крові якої (яких) властивий антиген Н системи АВ0, в тому числі - ОСОБА_14 ..

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №74 від 15.03.2021, при судово-медичній експертизі речовини бурого кольору, вилученої з зовнішньої ручки дверей тамбуру під`їзду (об.1), знайдено кров особи чоловічої генетичної статі, що підтверджується виявленням в ядрах лейкоцитів властивого чоловікові Y-хроматину. Серологічним дослідженням визначено антиген Н системи АВ0.

Як зазначено у висновку експерта №66 - кров ОСОБА_14 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0.

На підставі отриманих даних, з урахуванням групи крові потерпілого, не виключено походження виявлених слідів від ОСОБА_14 , або іншого чоловіка - носія (носіїв) антигену Н за системою АВ0.

З висновку судово-медичної експертизи №66 від 12.03.2021 вбачається, що при судово-медичній експертизі речовини бурого кольору, розташованої на фрагменті №1 палиці (об.1), знайдено кров особи чоловічої генетичної статі, що підтверджується виявленням в ядрах лейкоцитів відповідного статевоспецифічного маркера. Серологічним дослідженням визначено антиген Н системи АВ0. Оглядом фрагменту № 2 палиці при денному світлі та в умовах темної кімнати за допомогою опромінювача ультрафіолетового КД-33Л слідів, подібних на кров, не виявлено. При дослідженні поверхні фрагменту № 2 палиці (об.2,3) поту не знайдено.

Як встановлено, кров ОСОБА_14 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи отримані результати та групу крові потерпілого, не виключено походження виявлених слідів крові від ОСОБА_14 , або іншої особи - носія (носіїв) антигену Н за системою АВ0.

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/109-21/3475-БД від 16.04.2021- генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_14 (об`єкт № 1) та слідів крові, виявлених на фрагменті дерев`яної палиці, позначеного "І" (об`єкт № 2), які наведено в таблиці 1.1 додатку 1.

На наданих для дослідження двох фрагментах дерев`яної палиці, позначених "І" та "ІІ" (об`єкти № № 3,4) виявлено поодинокі клітини з ядрами.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на фрагменті дерев`яної палиці, позначеної "І" (об`єкт № 3) не встановлено, у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК у вказаному об`єкті.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на фрагменті дерев`яної палиці, позначеної "II" (об`єкт № 4) не встановлювали, у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК у вказаному об`єкті, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу наявними методами.

Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на фрагменті дерев`яної палиці, позначеного "І" (об`єкт № 2) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 (об`єкт № 1).

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_14 (об`єкт № 1) та в об`єкті № 2 складає 1,59 х 10-34. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 6,28 х 1033 осіб;

Як стверджують дані, які містяться у протоколі огляду предмету від 16.06.2021 з таблицею ілюстрацій, згідно яких встановлено коробку прямокутної форми, при відкритті якої виявлено фрагменти дерев`яної палиці, коричневого кольору. На даних уламках містяться наліпки світло салатового кольору із позначення ми «І» та «II». Розміри фрагменту дерев`яної палиці позначеного «І» довжина-495 мм, ширина-35 мм. При огляді фрагменту дерев`яної палиці позначеного «І» візуально наявне нашарування речовини бурого кольору. Розміри фрагменту дерев`яної палиці позначеного «II»-довжина-340 мм, ширина-35 мм.

Суд підставно взяв до уваги дані, які містяться у протоколі відбирання біологічних зразків у особи, для експертного дослідження від 12.02.2021, з яких вбачається, що у потерпілого ОСОБА_14 проведено відбір з безіменного пальця лівої руки шляхом проколу одноразовим скарифікатором близько 2 мл рідкої крові у хімічну пробірку для визначення групової належності в умовах лабораторії та протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 24.02.2021 з додатком до нього описом речей і документів, які вилучені на підставі ухвали слідчого судді про вилучення у володільця майна медичної карти стаціонарного хворого №75/13 на ім`я ОСОБА_14 .

Відповідно до протоколу огляду документа (медичної карти стаціонарного хворого №75/13 ОСОБА_14 ) від 24.02.2021, встановлено наступне: медична карта стаціонарного хворого №75/13. Надалі, проведено огляд титульної сторінки медичної карти. У верхньому лівому куті якої наявне найменування лікувального закладу: Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільське комунальне підприємство « Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги » м. Тернопіль, вул. Шпитальна, 2 . У правому верхньому куті даної медичної карти наявна форма первинної облікової документації №003/о затверджено наказом МОЗ України.

Нижче за даними надписами наявна нумерація від 1-21. 1- Дата госпіталізації: 09.01.2021 о 12.50 год; 2- стать: чоловіча; 3 Прізвище ім`я та по батькові хворого: ОСОБА_14 ; 4.Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4; 5. Вік- 39; 6.1 Номер документа що посвідчує особу; 6.2 Громадянство: 804; 7. Постійне місце проживання: АДРЕСА_4 ; 7.1 Поштовий індекс; 8. Місце роботи, посада: не працює, уч. АТО серія НОМЕР_11, НОМЕР_12 мама ОСОБА_44; 9. ким направлений хворий: швидкою допомогою; 10. Діагноз при госпіталізації: Поєднана травма. Закритий уламковий поперечний перелом правої ліктьової кістки в к/з із зміщенням уламків. Закрита ЧМТ. Струс головного мозку. Забій рани тім`яної ділянки голови; 11. Відділення при госпіталізації виправлено ручною на 23; 12. Відділення при виписці: 23; 13. Госпіталізація: ургентна: - 1; 14. Обстеження на ВІЛ інфекцію; 15. Група крові о(І), резус приналежності: нерозбірливий почерк; 17. Реакція всермана: 4 підпис, 12.01.202; 18. Алергічні реакції, гіперчутливість чи непереносимість лікарського засобу: не було; 19. Госпіталізація з приводу цього захворювання в-цьому році: вперше, 1; 19.1 Повна госпіталізація з приводу цього захворювання до 30 днів: ні-2; 20. Дата виписки/смерті 05.02.21 о 10.00 год; 21. Проведено ліжко-днів - 27. Кількість сторінок медичної карти становить 38 аркушів.

Як стверджує висновок судово-медичної експертизи №163 від 02.04.2021, за даними вивчених медичних документів у ОСОБА_14 , за період лікування з 9 січня по 5 лютого 2021 року в умовах стаціонару КНП "Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги", на підставі даних об`єктивного клінічного обстеження, спостереження і результатів інструментальних досліджень, було діагностовано відкриту черепно-мозкову травму у вигляді: перелому кісток склепіння і основи черепа зліва (потиличної кістки з поширенням на основу черепа, до рівня заднього контуру великого потиличного отвору зліва), яка супроводжувалась забиттям головного мозку (за клінічною класифікацією легкого ступеня); із зовнішніх ушкоджень в ділянці голови відмічені "забійні" рани тім`яної ділянки, "параорбітальна гематома справа", садна обличчя із забиттям м`яких тканин (без уточнення анатомічної локалізації). Крім цього, у ОСОБА_14 було встановлено травму правої верхньої кінцівки у вигляді закритих переломів нижньої третини тіла ліктьової кістки та її шилоподібного відростка. Із зовнішніх ушкоджень в медичній карті також відмічені садна із забиттям м`яких тканин поперекової ділянки, садна та "підшкірні крововиливи" верхніх кінцівок, "множинні забої, садна м`яких тканин тулуба" (без уточнення анатомічної локалізації).

09.01.2021 в умовах вказаного лікувального закладу рани голови були піддані первинній хірургічній обробці з ушиванням країв.

У висновку зазначено, що виявлені у ОСОБА_14 тілесні ушкодження, зважаючи на їх вид, клінічний перебіг, відсутність ознак консолідації (зрощення) переломів, відмічений характер ран тощо, утворились від дії тупих предметів незадовго до його госпіталізації у лікувальний заклад, не виключено у вказаний в постанові термін - 08.01.2021 та вказано, що зважаючи на характер та розташування виявлених у ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, утворення їх за обставин, наведених у протоколі проведення за його участю 01.03.2021 слідчого експерименту (у тексті і фототаблиці), не виключається.

Висновок підтверджує, що виявлена у ОСОБА_14 травма голови з переломом кісток склепіння і основи черепа та ушкодженнями м`яких тканин належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Травма правої верхньої кінцівки у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Інші ушкодження (садна поперекової ділянки, садна та "підшкірні крововиливи" верхніх кінцівок, садна м`яких тканин тулуба) за ступенем тяжкості належать до легких. При вивченні КТ сканів голови на ім`я ОСОБА_14 від 11.01.2021, виявлений консолідований (зрощений) перелом кісток носа справа.

Суд правомірно взяв до уваги висновок експерта № 163 судово-медичної експертизи, проведеної за медичними документами потерпілого ОСОБА_14 , відповідно до якого у нього за період стаціонарного лікування у КНП "ТМКЛШД" із 09.01 по 05.02.2021 року були виявлені і зазначені у записах медичної карти № 75/13 численні ушкодження механічного походження різних частин і ділянок тіла, зокрема: "параорбітальна гематома справа", "на тім`яній ділянці голови забійні рани від 4,5x0,5 см до 2,5x0,3 см із нерівними осадненими краями" (деякі з них з пошкодженням апоневрозу), "садна та забої м`яких тканин обличчя, попереку, лівої верхньої кінцівки", "множинні підшкірні крововиливи на верхніх кінцівках", "множинні забої м`яких тканин тулуба", "закритий перелом кісток правого передпліччя", "перелом кісток склепіння і основи черепа зліва..." та інші.

Виявлені у ОСОБА_14 ушкодження, відповідно до їх морфологічних назв, є наслідком дії тупих предметів. У лікарських записах в медичній карті відсутні більш докладні відомості щодо розташування тих чи інших ушкоджень м`яких тканин, їх кількості, форми, розмірів, інших морфологічних особливостей ран, саден, синців, які б дозволили обґрунтовано висловитись щодо групових чи індивідуальних властивостей травмуючих предметів.

Разом з тим, їх численність, поліморфність (забиття м`яких тканин, садна, синці, "забійні" рани, переломи), розташування на різних частинах і поверхнях тіла є характерними для побиття - нанесення множинних ударів руками, ногами, іншими предметами з обмеженою поверхнею. Зокрема, зазначені розміри ран на волосяній частині голови - "від 4,5x0,5 см до 2,5x0,3 см", вказують на щілиноподібну форму ран, яка зазвичай утворюється при дії видовженого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею у вигляді ребра або циліндра.

Зважаючи на викладене, утворення перелому кісток склепіння і основи черепа зліва, а саме - потиличної кістки з поширенням на основу черепа до рівня заднього контуру великого потиличного отвору зліва, внаслідок одного із ударів, завданих тупим предметом з обмеженою поверхнею у нижню частину потиличної ділянки голови, не виключається.

Травма правої верхньої кінцівки у вигляді переломів нижньої третини тіла ліктьової кістки та її шилоподібного відростка утворилась від дворазової дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею.

Суд надав вірну правову оцінку даним, які містяться у протоколі огляду предметів від 12.02.2021 з таблицею фотографій, згідно яких встановлено мобільний телефон марки «Lenovo-А1000», сенсорний, чорного кольору. На екрані мобільного телефону наявні пошкодження у вигляді царапин та тріщин. На задній панелі даного мобільного телефону зверху по центрі наявна камера, нижче камери містить спалах (ліхтарик). В нижній частині ближче до правої сторони наявний динамік. На місці, де міститься марка мобільного телефону, наявний скотч білого кольору. Також, до даного мобільного телефону за допомогою скотчу жовтого кольору прикріплений енерго накопичувач, який за допомогою кабелю чорного кольору здійснює живлення телефону.

Після натиснення на кнопку розблокування з метою увімкнення мобільного телефону на екрані висвітлилася панель робочого столу із зазначенням часу, дати, дня тижня та сповіщеннями із соціальних мереж.

В подальшому, здійснено огляд фотогалереї, а саме фото №138 із назвою « Lenovo_A1000_IMG_20210108_2002625 » час 08.01.2021 року, 20:26:28, ширина: 2592, висота: 1552, орієнтація:0, розмір файлу: 0,96 Мб, автор Lenovo, модель: Lenovo А1000, Flash: Викор. Спалах.

На даному фотознімку зображений силует голови чоловіка із видимими слідами речовини червоного кольору по всій поверхні обличчя. Даний фотознімок не є чітким, тому точно описати ушкодження обличчя не є можливим.

Як стверджує протокол вилучення предметів чи речей від 15.01.2021 - ОСОБА_35 добровільно видав компакт-диск CD-R з записами камери зовнішнього відеоспостереження, яка розміщена на вивісці ТОВ «Компас ІТ», що за адресою м.Тернопіль, вул.Острозького, 24 за 08.01.2021.

Відповідно до протоколу огляду документу (матеріалу відеозапису, який міститься на електронному носії інформації компакт-диски CD-R, 700МВ. 80 min) від 02.02.2021. При відкритті даного файлу встановлено, що відеозапис здійснюється за допомогою камери зовнішнього відеоспостереження, яка розміщена на вивісці ТОВ «КОМПАС ІТ», що по вул. Острозького, 24 у м.Тернополі .

В правому верхньому куті зазначено дату 2021-01-08 та час 19:51:50. На відеозаписі зображено, як о 19:56:48 год. чоловік візуально схожий на ОСОБА_14 проходить по вул. Острозького, 24 у м. Тернополі та направляється в сторону церкви Успення Пресвятої Богородиці УГКЦ, яка по вул. Острозького у м. Тернополі. Слідом за ним о 19:57:05 год. йде чоловік візуально схожий на ОСОБА_10 , який одітий у чорну куртку на замку із капюшоном, сірі спортивні штани та чорні кросівки із білою підошвою. При цьому чоловік візуально схожий на ОСОБА_10 утримує в правій руці мобільний телефон та розмовляє по ньому, о 20:06:42 год. чоловік візуально схожий на ОСОБА_10 , який одітий у чорну куртку на замку із капюшоном, сірі спортивні штани та чорні кросівки із білою підошвою йде в сторону Апеляційного суду Тернопільської області, що по вул. Острозького, 20 у м. Тернополі .

Як стверджує протокол обшуку від 29.06.2021 з відеозаписом у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено чоловічі черевики чорного кольору, черевики коричневого кольору, куртку чоловічу зимову темно-сірого кольору.

Суд правильно взяв до уваги рапорт ст. о/у ВКП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_36 , відповідно до якого, на виконання доручення слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_37 в порядку п.3 ч.2 ст.40 КПК України встановлено, що ОСОБА_10 користується абонентським номером телефону НОМЕР_1 , ОСОБА_9 користується абонентським номером телефону НОМЕР_2 .

З інформації УОТЗ ГУНП в Тернопільській області №1479/32/02-2021 від 14.07.2021 (на виконання доручення слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_37 в порядку ст.40 КПК України №9139/24/6-21 від 14.07.2021) вбачається інтенсивність з`єднань абонентів з № НОМЕР_2 та №66 між собою за період часу з 19 год. 08.01.2021 по 21 год. 08.01.2021 і становить 16 фактів, за період часу з 00 год. 01.01.2021 по 23:59 год. 17.02.2021 і становить 291 факт; схематичне зображення на карті місця перебування абонента № НОМЕР_2 за період часу з 19 год. 08.01.2021 по 21 год. 08.01.2021; схематичне зображення на карті місця перебування абонента № НОМЕР_1 за період часу з 19 год. 08.01.2021 по 21 год. 08.01.2021; трафік з`єднань абонента № НОМЕР_2 за період часу з 19 год. 08.01.2021 по 21 год. 08.01.2021; трафік з`єднань абонента № НОМЕР_1 за період часу з 19 год. 08.01.2021 по 21 год. 08.01.2021.

Суд надав правильну правову оцінку витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.01.2021, відповідно до якого внесено відомості у кримінальному провадженні №0000007 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.296 КК України. Короткий виклад обставин: 08.01.2021 близько 18:53 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_14 , створив конфліктну ситуацію із працівниками пекарні ФОП « ОСОБА_10 », чим зірвав роботу вказаної пекарні та пошкодив два автомобіля, які знаходилися на території підприємства.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України доведена дослідженими в суді доказами.

Так, відповідно до заяви ОСОБА_15 від 06.12.2021, адресованої начальнику Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, останній просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , який ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуваючи у квартирі за адресою АДРЕСА_9 наніс тілесні ушкодження і відкрито викрав мобільний телефон «Xiomi Mi 10T» ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 та грошові кошти в сумі 300 грн.

Судом вірно взяв до уваги протокол огляду місця події від 06.12.2021 з таблицею ілюстрацій, згідно до якого встановлено, що приміщення квартири №34 , яка розташована на 4 поверсі шестиповерхового будинку по ліву сторону від сходової клітки, що за адресою: АДРЕСА_9 . Вхід у приміщення квартири здійснюється через двері дерев`яні коричневого кольору, які на момент огляду зачинені (без будь-яких пошкоджень). При вході виявлено коридор, із лівої сторони від вхідних дверей розташована дитяча кімната №1; наступна кімната, від якої спальня №2. Навпроти спальні розміщена ОСОБА_38 , по праву сторону від якої розміщена кухня, де зі слів ОСОБА_19 він сидів із ОСОБА_39 та ОСОБА_40 і ОСОБА_41 , де спільно розпивали алкогольні напої. При вході у кухню із лівої сторони знаходиться стіл зеленого кольору, по обидва боки якого розміщенні стільці чорного кольору, за стільцем розміщений холодильник сірого кольору, із правої сторони якого розміщена барна стійка сірого кольору, за якою знаходиться ще одна кімната (кладовка), по праву сторону від барної стійки, за якою знаходиться два чорних крісла, розміщена духовка сірого кольору. При огляді кухні виявлено та вилучено 6 (шість) слідів папілярних візерунків: №1-3 із поверхні пляшки «Medoff», що знаходилась у відрі для сміття; №4-6 із поверхні пляшки «Коньяк», що знаходилась у смітнику. По ліву сторону від кухні розміщена ще одна кімната, а саме, ванна (туалет).

Як стверджує протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2021- свідок ОСОБА_20 серед наданих фотографій впізнав особу чоловічої статі на ім`я ОСОБА_42 , якого він бачив, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_6 та із яким він вживав алкогольні напої, а саме, особу під №4 - ОСОБА_9 .

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 11.01.2022 та описом речей і документів, на підставі ухвали слідчого судді, у володільця документів КНП «ТМКЛШД», вилучено медичну карту стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ..

З протоколу огляду документа (медичної карти стаціонарного хворого №5235 ОСОБА_15 ) встановлено наступну інформацію: У верхньому лівому куті наявне найменування лікувального закладу: Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільське комунальне підприємство « Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги » м. Тернопіль, вул. Шпитальна, 2 . У правому верхньому куті даної медичної карти наявна форма первинної облікової документації №003/о затверджено наказом МОЗ України. Нижче за даними надписами наявна нумерація від 1-21. 1- Дата госпіталізації: 06.12.2021 о 00.45 год; 2- стать: чоловіча; 3 Прізвище ім`я та по батькові хворого: ОСОБА_15 ; 4.Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_6; 5. Вік- 26; 6.1 Номер документа що посвідчує особу; 6.2 Громадянство: 804; 7. Постійне місце проживання: АДРЕСА_17 ; 7.1 Поштовий індекс; 8. Місце роботи, посада: не працює, НОМЕР_13 мама ОСОБА_45; 9. ким направлений хворий: ОСОБА_43 ; 10. Діагноз при госпіталізації: ЗЧМТ. Струс г.м.Забійна рвана рана верхньої губи. 11. Відділення при госпіталізації виправлено ручкою на 35; 12. Відділення при виписці: 35; 13 Госпіталізація: ургентна: - 1; 14. Обстеження на ВІЛ інфекцію; 15. Група крові резус приналежності: нерозбірливий почерк; 17. Реакція всермана: 4 підпис, 12.01.202; 18. Алергічні реакції, не виявлено; 19. Госпіталізація з приводу цього захворювання в цьому році: вперше, 1; 19.1 Повна госпіталізація з приводу цього захворювання до 30 днів: ні-2; 20. Дата виписки/смерті 07.12.21 о 10.00 год; 21. Проведено ліжко-днів - 1. Кількість сторінок медичної карти становить 9 аркушів.

Як стверджує висновок судово-медичної експертизи №34 від 20.01.2022, у ОСОБА_15 при поступленні 06 грудня 2021 року в стаціонар КНП "Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги" (медична карта № 5235/648) були виявлені "забійно-рвана рана верхньої губи зліва" та "параорбітальна гематома зліва" (синець повік лівого ока).

Відмічені у ОСОБА_15 ушкодження, зважаючи на їх вид, відмічений характер рани тощо, утворились від дії тупих предметів. Ці ушкодження виникли незадовго до звернення ОСОБА_15 по медичну допомогу, не виключено у вказаний в постанові термін.

Індивідуальні особливості поверхні травмуючих предметів за описанням у медичній карті № 5235/648 у ОСОБА_15 тілесних ушкоджень встановити не видається можливим. Такі ушкодження властиві для утворення від ударів руками, ногами чи іншими тупими предметами, а тому, утворення їх за наведених у протоколі допиту ОСОБА_15 від 13.12.2021 обставин, не виключається. За ступенем тяжкості виявлені у ОСОБА_15 тілесні ушкодження належать до легких.

Згідно до висновку товарознавчої експертизи від 24.12.2021 №СЕ-19/120-21/12940-ТВ- ринкова вартість вживаного мобільного телефону торговельної марки «Xiaomi» Mi 10T модель «M2007J3SY» ІМЕІ1: НОМЕР_9 ; ІМЕІ2: НОМЕР_10 , об`єм пам`яті 8/128 GB на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 05.12.2021 становила 8687,50 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, проаналізувавши в сукупності досліджені докази, дійшов правильних висновків, що винуватість обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, спричиненого потерпілому ОСОБА_14 , поза розумним сумнівом доведена дослідженими в суді доказами, а твердження обвинувачених про непричетність до вчиненого злочину, суд правомірно визнав неспроможними, такими, що направлені на ухилення від покарання.

При цьому суд правильно вказав, що потерпілий ОСОБА_14 чітко підтвердив, що тілесні ушкодження йому нанесли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з якими він був знайомий та впізнав їх, показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, жодних підстав обмови їх потерпілим, судом не встановлено, тому посилання ОСОБА_9 на те, що потерпілий ОСОБА_14 перебував в нетверезому стані, вказував, що його побили невідомі особи та в темну пору доби не міг сприймати обстановку, є необґрунтованими.

Окрім цього, показання свідка ОСОБА_24 , дані що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 01.03.2021, відеозапис камери спостереження за адресою: вул.Острозького, 24 в м.Тернопіль , рапорт ст.о/у ВКП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_36 , інформація УОТЗ ГУНП в Тернопільській області №1479/32/02-2021 від 14.07.2021 спростовує твердження обвинувачених про перебування їх 08.01.2021 о 20 год. не по місцю вчинення кримінального правопорушення.

Необґрунтованими є доводи ОСОБА_9 , що суд не встановив та не дослідив обставин щодо змови ОСОБА_10 та ОСОБА_9 спричинити тілесні ушкодження потерпілому, оскільки суд вказав, що ОСОБА_10 , бажаючи помститися за протиправні дії ОСОБА_14 , вчинені ним біля його пекарні, домовився у телефонному режимі із обвинуваченим ОСОБА_9 про зустріч з метою нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, попередньо спланувавши та обдумавши свої злочині дії та разом з ОСОБА_9 , використовуючи знаряддя злочину - дерев`яну палицю, кількість і локалізацію нанесених ними ударів потерпілому ОСОБА_14 , в тому числі в життєво важливі ділянки тіла, діяли узгоджено, з прямим умислом і бажанням спричинили потерпілому ОСОБА_14 умисно тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, групою осіб.

Безпідставними колегія суддів вважає твердження апелянтів, що протокол слідчого експерименту з фототаблицею, проведеного за участю потерпілого від 01.03.2021 року, є недопустимим доказом, оскільки такий проведено відповідно до вимог ст. 240, 223,104 КПК України.

Вказана слідча дія проведена слідчою з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом відтворення дій та обставин спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. В ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_14 розказав та відтворив механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, тому посилання апелянтів, що слідчий експеримент носить характер допиту потерпілого, немає доказового значення та проведений з порушенням прав підозрюваного, є необґрунтованим.

При цьому до протоколу додано фототаблиці з фотозображеннями проведеного слідчого експерименту, підписані слідчою, що відповідає вимогам ч.3 ст. 105, ст. 240 КПК України.

Необґрунтованими є доводи апелянта про порушення права обвинуваченого на захист внаслідок проведення впізнання за фотознімками без його участі.

Так, у ст. 228 КПК України передбачено порядок пред`явлення особи для впізнання. Згідно із ч. 6 ст. 228 КПК України за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах 1 і 2 цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, за матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явлення особи для впізнання.

Жодних імперативних вимог щодо пред`явлення для впізнання виключно безпосередньо самої особи, а не її фотознімків законодавством не передбачено. Так само не передбачено й обов`язковості обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками (постанови ККС ВС у справі №742/2200/19, №442/6175/18).

Відповідно до вимог ст.85 КПК України, докази визнаються належними, якщо вони прямо чи непрямо підтверджують наявність існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню та згідно зі ст.94 КПК України оцінюються у сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку. Тому твердження ОСОБА_9 , що висновок судово-медичної експертизи №163 від 02.04.2021 про судово-медичне дослідження тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_14 , на пряму, не підтверджують його винуватість в інкримінованому йому злочині, а лише вказує про наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, є необґрунтованими, оскільки всі докази суд першої інстанції оцінив, відповідно до ст.94 КПК України, у їх сукупності та взаємозв`язку.

При цьому колегія враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Тому, застосовуючи вказаний стандарт доказування в цій справі, суд першої інстанції обґрунтовано врахував сукупність всіх доказів у комплексі та в їх взаємозв`язку.

Суд правомірно взяв до уваги показання свідка ОСОБА_16 , оскільки такі узгоджуються та підтверджуються іншими дослідженими у суді першої інстанції доказами, тому посилання апелянта ОСОБА_9 , що її покази не потрібно брати до уваги, так як вона не була очевидцем злочину і надала показання з чужих слів, є необґрунтованими.

Як встановлено судом, ОСОБА_10 користувався абонентським номером телефону НОМЕР_1 , ОСОБА_9 - НОМЕР_2 .

Відповідно до інформації УОТЗ ГУНП в Тернопільській області №1479/32/02-2021 від 14.07.2021 встановлено інтенсивність з`єднань абонентів № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 між собою за період часу з 19 год. по 21 год. 08.01.2021 - становить 16 фактів, за період часу з 00 год. 01.01.2021 по 23:59 год. 17.02.2021 - становить 291 факт; та схематичне зображення на карті місця перебування абонента № НОМЕР_2 за період часу з 19 год. 08.01.2021 по 21 год. 08.01.2021; схематичне зображення на карті місця перебування абонента № НОМЕР_1 за період часу з 19 год. 08.01.2021 по 21 год. 08.01.2021; трафік з`єднань абонента № НОМЕР_2 за період часу з 19 год. 08.01.2021 по 21 год. 08.01.2021; трафік з`єднань абонента № НОМЕР_1 за період часу з 19 год. 08.01.2021 по 21 год. 08.01.2021, тому доводи апелянтів, що їх причетність до вчинення злочину щодо потерпілого ОСОБА_14 спростовують відомості про трафік з`єднань абонентів, та невстановлення перебування їх в одному місці, є необґрунтоване.

Посилання ОСОБА_9 , що вилучені під час обшуку від 29.06.2021 по АДРЕСА_1 чоловічі черевики чорного кольору, черевики коричневого кольору, куртку чоловічу зимову темно-сірого кольору - повернуті йому на підставі ухвали суду від 27.10.2022 року, тому не мають доказового значення, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують правильність проведення обшуку та вилучення вказаних речових доказів.

Щодо допиту свідків сторони захисту, то суд неодноразово відкладав розгляд справи для їх допиту, однак сторона захисту безпричинно не забезпечила їхньої явки в судове засідання, тому суд підставно відмовив в їх допиті.

Посилання ОСОБА_9 на те, що суд не надав належної оцінки показанням потерпілого ОСОБА_15 , які не узгоджуються з показами свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , то такі є безпідставними, оскільки суд правильно вказав, що показання потерпілого ОСОБА_15 є логічними, послідовними та такими, що повністю узгоджуються з іншими дослідженими в суді доказами. При цьому суд вірно зазначив, що показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_19 не узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки встановлюють наявність конфлікту між ОСОБА_15 та ОСОБА_9 в приміщенні квартири ОСОБА_19 , і те, що по закінченню конфлікту у потерпілого виявлено видимі тілесні ушкодження на обличчі.

Необґрунтованими є посилання ОСОБА_9 на те, що зазначені у п.3 висновку експерта №32 від 20.01.2022 щодо отримання ОСОБА_15 тілесних ушкоджень мають характер припущення, оскільки висновок експерта належно вмотивований, відповідає фактичним обставинам справи та зібраним у справі доказам, тому в колегії суддів відсутні підстави сумніватися в його об`єктивності та достовірності.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_10 , що суд першої інстанції у вироці невірно описав покази потерпілого ОСОБА_14 , вказуючи, що під час допиту останній зазначив, що ОСОБА_10 не наносив йому жодних ударів, є безпідставними, оскільки при апеляційному перегляді справи таких обставин не встановлено. Окрім того, під час виступу в судових дебатах представник потерпілого ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_13 , проголошуючи виступ потерпілого зазначив, що роль ОСОБА_10 в побитті ОСОБА_21 була мінімальною, що спростовує посилання ОСОБА_10 на те, що він жодних ударів потерпілому не наносив. Такі твердження ОСОБА_10 колегія розцінює як намагання уникнути відповідальності.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що усім доказам в кримінальному провадженні, зібраним відповідно до кримінального процесуального закону, в їх сукупності, суд першої інстанції дав належну правову оцінку, дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненому, їх дії кваліфікував правильно: ОСОБА_9 за ч.2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб та за ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_10 за 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

Колегія суддів вважає, що висновки, яких дійшов суд, були зроблені на підставі ретельного, повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи. Матеріали справи не містять обставин, що можуть викликати сумніви в правильності рішення суду, чи суперечливих доказів, які б суд невмотивовано відкинув, а тому доводи апелянтів про відсутність доказів винуватості ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , є необґрунтованими.

При визначенні покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України врахував, що воно має бути необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

Для вибору такого покарання враховується ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форма вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення цієї особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

Так, суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив умисні злочини, які законом віднесено до категорії тяжких, взяв до уваги те, що обвинувачений, відповідно до ст. 89 КК України вважається не судимим, думку потерпілого ОСОБА_14 , який просив суворо не карати та потерпілого ОСОБА_15 , який вказав, що шкода йому не відшкодована та за відсутності обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, правильно призначив ОСОБА_9 покарання в межах санкції статтей обвинувачення у виді позбавлення волі, у мінімальному розмірі, та застосував правила сукупності злочинів.

Щодо посилання обвинуваченого ОСОБА_9 на те, що має малолітню дочку та батька інваліда другої групи, то такі обставини не спростовують суспільну небезпечність його особи, враховуючи конкретні обставини справи, вчинення ним багатоепізодних умисних тяжких злочинів проти життя та здоров`я потерпілих осіб, шкода яким не відшкодована, тому підстав для застосування ст. 69 КК України колегія суддів не вбачає.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_10 вчинив умисний злочин, який законом віднесено до категорії тяжких, взяв до уваги те, що обвинувачений, неодноразово судимий, не визнав вину, добровільно відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_14 , який просив суворо не карати та, враховуючи обтяжуючу обставину - рецидив злочину, правильно призначив ОСОБА_10 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, у мінімальному розмірі, та визначив виконувати призначене покарання за попереднім вироком- самостійно.

За наведених обставин, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження і постановити законне, обґрунтоване рішення, не встановлено, тому відсутні підстави для скасування вироку суду та закриття кримінального провадження, як про це просять апелянти.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2024 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді