ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

20 листопада 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному проваджені № 0000533 від 07.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000533 від 07.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_6 , якого підтримала потерпіла ОСОБА_5 , вважав за неможливе призначення судового розгляду кримінального провадження у зв`язку із невірною кваліфікацією дій обвинуваченого за ч.4 ст. 296 КК України. Вважав, що його дії слід кваліфікувати як замах на вбивство. З цих підстав просив повернути обвинувальний акт прокурору.

Крім того, потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 подали до суду позовну заяву про стягнення про стягнення з ОСОБА_4 по 100 000 грн 00 коп моральної шкоди, завданої злочином, на користь кожного потерпілого, яку просили розглядати разом кримінальним провадженням.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо розгляду позовної заяви потерпілих разом із кримінальним провадженням.

Прокурор у питанні прийняття цивільного позову покладався на розсуд суду, однак звернув увагу що за подання позову про стягнення моральної шкоди не сплачено судовий збір.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, дійшов наступних висновків.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, оскільки відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК виключною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам закону, а саме наявність таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

При цьому законодавець надає суду право, а не встановлює обов`язок під час підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України (див. постанову Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 520/8135/15-к).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у обвинувальному актівикладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Тож суд враховує, що визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються у обвинувальному акті, належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані, в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Вказана позиція кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 273/1053/17, відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направлені обвинувального акту до судуналежить виключно до повноважень прокурора

До того ж суд позбавлений можливості перевірити правильність кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення на даномуетапі, оскільки вимогами ч. 4 ст. 291 КПК України (якою заборонено до початку судового розглядунадавати суду інші документи, крім обвинувального акту та додатків до нього), для перевірки обвинувального акту на відповідність вимогам КПК у розпорядженні суду на стадії підготовчого судового провадження фактично є лише сам обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов.

За даних обставин, клопотання потерпілого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору задовленню не підлягає.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. 5-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України судом не встановлено.

Таким чином, відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК.

За відсутності обставин, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до судового розгляду, суд, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 314 КПК України, вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Зазначене кримінальне провадження згідно положень ст. 31 КПК України слід здійснювати суддею одноособово та відкрито, оскільки обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому, суд враховує, що відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих у наслідок вчинення злочину, позивачі звільняються від сплати судового збору.

У постанові ККС Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі № 713/1275/16-к, судом установлено, що згідно з п. 6 ч. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Вказані правові норми не містять суперечностей і підлягають застосуванню щодо позовів про відшкодування будь-якої шкоди (матеріальної та моральної), завданої в результаті її заподіяння, за які відповідач несе цивільну відповідальність згідно із Законом.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо право застосування, орієнтуючи у такій спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Тим самим, у розрізі позиції ККС ВС у справі № 713/1275/16-к цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору з позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення незалежно від об`єкту посягань.

Слушним є такий підхід і у світлі позиції ОП ККС ВС викладеної в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 187/291/17 щодо того, що при вирішенні у межах кримінального провадження цивільного позову стягнення судового збору з обвинуваченого (засудженого), який несе цивільну відповідальність, не допускається, адже таке стягнення суперечить закріпленим у ст. 2, 7, 9 КПК завданням кримінального провадження, засаді законності, не відповідає приписам ч. 5 ст. 128, ст. 118, 119, 370 цього Кодексу та істотно порушує гарантоване особі право на розгляд справи щодо неї з додержанням вимог зазначеного провадження, передбачених указаним Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у разі сплати цивільним позивачем такого збору та за умови задоволення його позову в повній мірі Суд у розрізі позиції ОП ККС ВС викладеної в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 187/291/17 буду позбавлений змоги стягнути з відповідача (обвинуваченого) такий судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому і даний факт указує на слушність позиції ККС ВС у справі № 713/1275/16-к про те, що цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору з позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення незалежно від об`єкту посягань, адже саме такий підхід сприятиме не допущенню ситуацій при яких позивач сплатить збір, позов буду задоволено, однак стягнути його з відповідача змоги не матиме, що в свою чергу уже порушуватиме права такого позивача.

За таких обставин, форма та зміст позовної заяви дають підстави для її прийняття та розгляду у межах цього кримінального провадження.

Відповідно до ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а обвинувачений не залучив його.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування захисник не залучався, під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_7 також повідомив, що захисника не залучав.

Разом з тим, враховуючи в сукупності характер обвинувачення, наявність цивільного позову, вік обвинуваченого та відсутність фахової освіти у галузі права, приходжу до висновку, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а тому в важаю за необхідне доручити відповідному органу, уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, вирішити питання про призначення захисника обвинуваченому ОСОБА_8 для здійснення захисту за призначенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 год. 00 хв. 27 листопада 2024 року в приміщенні Фастівського міськрайонного суду Київської області за участю сторін кримінального провадження.

Позовну заяву ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 по 100 000 грн 00 коп моральної шкоди, завданої злочином, на кожного потерпілого - розглядати разом із кримінальним провадженням.

Доручити Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначитиадвоката, для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному проваджені № 0000533 від 07.08.2024(справа № 381/5033/24; судове провадження № 1-кп/381/424/24) за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України

Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги забезпечити прибуття захисника в судове засідання по даному кримінальному провадженню, яке відбудеться 27 листопада 2024 року о 11 год. 00 хв. в приміщенні Фастівського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, місто Фастів, вулиця Івана Ступака, 25.

Оплату наданих послуг адвоката здійснити у порядку визначеному законодавством.

Ухвалу негайно направити Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги, ухвала є обов`язковою для негайного виконання. Невиконання, неналежне або несвоєчасне виконання ухвали про доручення призначити адвоката тягнуть відповідальність, встановлену законом.

Встановити наступний склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_4 , потерпілі(цивільні позивачі) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисник, призначений згідно доручення Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_10