Справа № 634/349/24
Провадження № 1-кп/634/73/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2024 рокусел. Сахновщина Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Сахновщина Харківської області кримінальне провадження № 0000295 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шевченкове Сахновщинського району Харківської області, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

На початку лютого 2024 року (точна дата та час досудовим слідством та судом не встановлено), ОСОБА_5 перебуваючи біля місцевої водойми в с. Шевченкове Красноградського району Харківської області, знайшла предмет, схожий на гранату, після чого діючи всупереч вимог ст. 68 Конституції України, п.1 «Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою ВР України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, п. п. 9,11,15 Положення про дозвільну систему затвердженого Постановою КМУ від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами, п.11.7 Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21.08.1998 № 662, розуміючи, що вищевказаний предмет є вибуховим пристроєм, діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу, з метою незаконного придбання, носіння та зберігання бойових припасів, всупереч вимогам чинного законодавства України, перенесла до місця свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігала.

26 березня 2024 року працівниками поліції ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, в ході обшуку території домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено предмет схожий на бойову ручну гранату РГД-5, яку ОСОБА_5 незаконно зберігала на території свого домоволодіння, а саме в кухонному дивані жилого будинку за вищевказаною адресою, без передбаченого законом дозволу та добровільно в правоохоронні органи не здала.

Згідно висновку судово-вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/121- 24/8852-ВТЕ від 28 березня 2024 року, з`єднанні корпус ручної гранати РГД-5 та підривач типу УЗРГМ являють собою осколкову ручну гранату РГД-5, яка відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення - бойових припасів

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 , свою провину в інкримінованому злочині визнала повністю, пояснив суду, що на початку лютого 2024 року, точної дати та часу не пам`ятає, вона перебуваючи біля ставка в с. Шевченкове Красноградського району Харківської області, знайшла гранату, яку перенесла до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігала в будинку. 26 березня 2024 року в ході обшуку території домоволодіння, вказана граната була нею добровільно видана працівникам поліції. В скоєному щиро розкаюється.

Обвинувачена ОСОБА_5 вважала недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`яснені положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_5 , своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності її позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченої.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Така юридична оцінка дій обвинуваченої відповідає фактичним обставинам, встановленим судом по даному кримінальному провадженні.

Даними, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона не працює але займається господарством, проживає в цивільному шлюбі, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не судима, має постійне місце реєстрації та мешкання за яким характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_5 від 16.08.2024 року, згідно якої Красноградський районний сектор №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області вважає, що у обвинуваченої середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, та середній ризик небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства лише за умови здійснення з боку органу пробації нагляду за засудженим.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючу покарання обставину, особу ОСОБА_5 , її відношення до скоєного злочину, та вважає, що обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 263 КК України.

Разом з тим, враховуючи дані, які характеризують ОСОБА_5 як особу, яка усвідомила свою протиправну поведінку, суд приходить до висновку про можливість її виправлення без відбування призначеного покарання, за умови здійснення за нею контролю уповноваженим органом з питань пробації. А тому ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченій не надходило, а суд не вбачає підстав для його обрання.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в порядку ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначивши покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на проведення судово-балістична експерти за № СЕ-19/121-24/8852-ВТХ від 29 березня 2024 року, в сумі 3786 грн. 40 коп. (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 коп.). Реквізити для сплати: стягувач платежу: ДЕРЖАВА, код доходів: 24060300, отримувач платежу: ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, п/рахунок: UA0020649, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998.

Речові докази по справі, а саме бойову ручну гранату РГД-5 з маркуванням на корпусі чорною фарбою 30-85, рельєфно, на важелі підривача із зовнішньої сторони чорною фарбою маркування: 21, рельєфно - 83 УЗРГМ-2 349-2, з внутрішньої сторони чорною фарбою маркування 386-119-83, передану на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області -знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: