У Х В А Л А

25 вересня 2024 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Яблунівка, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, освіта середня, працює водієм в ТОВ "Межиріччя-АГРО", не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України,

у кримінальному провадженні № 0002522, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2024,

У С Т А Н О В И Л А:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

1.1. В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 29.07.2024 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в одній з кімнат кв. АДРЕСА_3 , де між ними виник словесний конфлікт. В цей час за вказаною адресою прийшов ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який заступаючись за матір ОСОБА_7 , розпочав розмову з ОСОБА_5 щодо його поведінки. В цей час у останнього виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

1.2. З метою реалізації свого умислу ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, дістав заготовлений раніше вибуховий пристрій та нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття, без будь-якої причини та значного приводу, маючи прямий умисел, направлений на заподіяння смерті двох осіб, а саме сина ОСОБА_8 та дружини ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, усвідомлюючи, що його дії носять небезпечний для життя багатьох осіб характер, та можуть загрожувати життю багатьох осіб, привів у дію вищевказаний вибуховий пристрій, відірвавши чеку від підривача, та кинув приведений в дію вибуховий пристрій на підлогу кімнати, в результаті чого він здетонував та стався вибух.

1.3. Внаслідок вибуху ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді ушкоджень кісток скелета та внутрішніх органів, вогнепальних сліпих поранень тіла, що призвели до крововтрати, в результаті чого вона померла.

1.4. Внаслідок вибуху ОСОБА_8 отримав ушкодження у вигляді вибухового осколкового сліпого поранення лівої ступні, лівої гомілки, лівого стегна, непроникаючого передньої черевної стінки ліворуч, обох ліктьових суглобів з наявністю дрібних сторонніх металевих тіл в області лівої ступні, лівої гомілки, лівого стегна та перелом малогомілкової кістки лівої гомілки.

1.5. Таким чином ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

1.6. Ґрунтуючись на цих обставинах, слідчий зазначає про наявність ознак кримінальних правопорушень, а саме в замаху на вбивство (умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині) двох осіб, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України та у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

1.7 В обґрунтування необхідності продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчий у клопотанні зазначає, 19.09.2024 слідчим до Білоцерківської окружної прокуратури подано клопотання про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, оскільки завершити досудове розслідування вказаного злочину внаслідок його складності у двомісячний термін неможливо. Керівник Білоцерківської окружної прокуратури виніс постанову від 20.09.2024 про продовження строку досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 30.10.2024.

1.8. Слідчий у клопотанні вказує про наявність обґрунтованої підозри, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, подальшу необхідність дії запобіжного заходу, що обґрунтовується ризиками кримінального провадження. Слідчий стверджує, що встановлені досудовим розслідуванням ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, а тому на даний час продовжує існувати обґрунтована потреба у продовженні строку дії запобіжного заходу. Вказує на ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального правопорушення. у якому підозрюється.

1.9. Посилаючись на вказані обставини, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування на 60 днів.

2. В судовому засіданні учасники висловили такі позиції

2.1. Прокурор підтримала доводи, викладені у клопотанні, та просила продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, вважаючи, що потреба у його застосуванні продовжує існувати. Додатково зазначила, що застосування більш м`якого заходу, зокрема домашнього арешту не зможе запобігти встановленим ризикам. Повідомила, що строк досудового розслідування продовжений у встановленому законом порядку, а також надала обґрунтування неможливості проведення всіх необхідних дій до закінчення дії попередньої ухвали. Крім того зазначила, що вказівка на розслідування в рамках цього кримінального провадження кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України є технічною помилкою.

2.2. Захисник проти клопотання заперечувала. Зазначила, що стороною обвинувачення не доведені всі необхідні складові вказаних кримінальних правопорушень. Зокрема не підтверджений умисел ОСОБА_5 на здійснення вбивства, оскільки він сам в момент вибуху перебував у тій самій кімнаті. Також зазначила, що протягом двох місяців рух кримінального провадження майже відсутній, всі свідки вже допитані. Натомість ОСОБА_5 має значні проблеми зі здоров`ям та потребує лікування на більш високому рівні, ніж надається слідчим ізолятором. Також просила змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою з покладанням відповідних обов`язків. Зауважила що наразі досудове розслідування в стадії очікування завершення експертних досліджень на перебіг яких підозрюваний об`єктивно не має вплив. Відтак застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем його проживання у с. Яблунівка зможе запобігти ризикам кримінального провадження.

2.3. Підозрюваний підтримав позицію свого захисника. Зазначив, що має погіршення стану здоров`я, зокрема вже втратив одне око та втрачає зір на іншому, відтак потребує проходження лікування.

3. Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.1. Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.07.2024, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002522 розпочате 30.07.2024.

ОСОБА_5 30.07.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15 п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою ОСОБА_5 про її отримання 30.07.2024. Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.1.2 Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.09.2024 без визначення розміру застави.

3.2. Згідно із ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

3.3. З огляду на приписи ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

3.4. Загальні підстави і порядок застосування запобіжного заходу визначені у ст. 194 КПК України, конструкція якої передбачає чотири рівня дослідження слідчим суддею обставин (фактів):

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) врахування спливу строку досудового розслідування.

3.5. Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

3.6.1 Як вбачається зі змісту клопотання та підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.07.2024, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002522 здійснюється за фактом приведення в дію ОСОБА_8 бойової гранати, яку він кинув на підлогу в кімнаті, де перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Внаслідок вибуху ОСОБА_7 зазнала тілесних ушкоджень у вигляді ушкоджень кісток скелета та внутрішніх органів, вогнепальних сліпих поранень тіла, що призвели до крововтрати, в результаті чого вона померла, ОСОБА_8 отримав ушкодження у вигляді вибухового осколкового сліпого поранення лівої ступні, лівої гомілки, лівого стегна, непроникаючої передньої черевної стінки ліворуч, обох ліктьових суглобів з наявністю дрібних сторонніх металевих тіл в області лівої ступні, лівої гомілки, лівого стегна та перелом малогомілкової кістки лівої гомілки.

3.6.2. Пунктами 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України встановлено кримінальну відповідальність зокрема, за умисне вбивство двох або більше осіб, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

3.6.3. Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами кримінального провадження формує у слідчого судді внутрішнє переконання про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 пунктів 1, 5 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

3.6.4. Так, відповідно до відомостей, що містяться в рапортах помічника чергового Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області 29.07.2024 на лінію 102 надійшло декілька повідомлень, відповідно до яких за адресою АДРЕСА_2 стався вибух гранати, внаслідок якого постраждали ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Протоколом огляду місця події від 29.07.2024 зафіксований огляд домоволодіння за вказаною адресою. Описані в протоколі обставини свідчать про наявність слідів від вибуху (вибиті вікна, розбите скло, посічені поверхні меблів, сліди обгорілостей, отвір круглої форми на підлозі з рваними частинами деревини по краям, металеві рештки). Крім того, допитаний 30.07.2024 свідок ОСОБА_9 повідомив що близько 21 год 40 хв 29.07.2024 завіз ОСОБА_8 за місцем його проживання ( АДРЕСА_2 ), звідки невдозі почув звук вибуху. Після вибуху з будинку вибіг ОСОБА_8 , який повідомив, що під час конфлікту з ОСОБА_5 останній дістав гранату та кинув її у будинку.

3.6.5. Внаслідок вибуху ОСОБА_7 померла від отриманих травм, а ОСОБА_8 зазнав численних поранень.

3.6.6. Відтак описані події містять в собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 пунктів 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки замах на умисне вбивство відбувся стосовно двох осіб та у спосіб, небезпечний для життя багатьох осіб (підрив у замкнутому приміщенні бойової гранати, що має радіус ураження живої сили до 25 метрів). Водночас вбивство ОСОБА_7 аналогічно відбулось у спосіб, небезпечний для життя багатьох осіб. При цьому підрив такого виду гранати у багатоквартирному житловому будинку міг мати негативні наслідки не лише щодо осіб, які безпосередньо перебували в приміщення, в якому стався вибух, а й для інших мешканців цього домоволодіння, зокрема як внаслідок самого вибуху, так і ймовірних інших наслідків, накштал пожежі.

3.6.7. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115. ч. 2 ст. 15 п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України..

3.6.8 Також для визначення події кримінального правопорушення та причетності до неї підозрюваного слідчим суддею досліджені відомості, надані сторонами, зокрема:

- протокол огляду місця події від 29.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: металеві фрагменти розірваної гранати, важіль взводу, з якого зроблені змиви, запобіжна чека з кільцем, корпус гранати Ф-1 та запалом УЗРГМ-2, з яких зроблено змиви, частини зубного протезу, уламки скла зі слідами РБК, ключі до автомобіля, мобільний телефон Redmi, мобільний телефон Motorolla, фрагмент килиму з епіцентру вибуху;

- протокол огляду приміщення від 30.07.2024, а саме огляду приміщення (кімнати) на першому поверсі БМЛ АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено: халат білого кольору зі слідами РБК, бюстгальтер чорного кольору, футболка зі слідами пошкоджень та слідами РБК, кросівки чорні зі слідами РБК, штани чорні зі слідами пошкоджень та слідами РБК, футболка чорного кольору зі слідами пошкоджень та слідами РБК, шкарпетки зі слідами РБК, простирадло зі слідами РБК;

- протокол огляду місця події від 30.07.2024, а саме огляду приміщення, палати №1 відділення анестезіології та інтенсивної терапії БМЛ АДРЕСА_4 , під час якого було виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з тілесними ушкодженнями у вигляді: травматичного пошкодження лицевого черепу, множинні оскольчасті поранення верхніх та нижніх кінцівок з ампутацією фаланг лівої кисті, дефект м`яких тканин та кісток обох гомілок, відсутнє праве око;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 30.07.2024 року, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15 п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України;

- протокол допиту підозрюваного від 30.07.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що у зв`язку з поганим самопочуттям, стресовим станом, від дачі показань відмовляється;

- протокол допиту свідка від 30.07.2024 лікаря ОСОБА_10 , який розповів, що прибувши на місце вибуху, при вході до домоволодіння АДРЕСА_5 , на землі знаходився ОСОБА_8 , який повідомив, що з ним все добре та в будинку знаходиться матір ОСОБА_7 . Зайшовши в кімнату будинку, на підлозі виявили травмовану ОСОБА_7 та на дивані лежав ОСОБА_5 . Після надання першої необхідної допомоги, лікарі почали переносити ОСОБА_7 до автомобіля ЕМД, на питання хто підірвав гранату, остання вказала пальцем на свого чоловіка ОСОБА_5 ;

- протокол допиту свідка від 30.07.2024 ОСОБА_11 , яка повідомила, що родину Олійників знає протягом 5 років. Їй відомо про сварки між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , на ґрунті того, що останній ревнував ОСОБА_5 . Крім цього, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 провокував конфлікти з ОСОБА_8 та погрожував ОСОБА_7 ;

- протокол допиту свідка від 30.07.2024 ОСОБА_9 , який розповів, що йому відома родина Олійник протягом 2 років. Також відомо, що ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчиняє сварки з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 29.08.2024 близько 22.00 год. перебував біля будинку, де проживає ОСОБА_8 та почув вибух, після якого з будинку вийшов ОСОБА_8 та почав кликати на допомогу. В подальшому, прибувши в лікарню до ОСОБА_8 та в ході спілкування, останній повідомив, що в ході конфлікту, ОСОБА_5 кинув гранату, внаслідок чого відбувся вибух;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 30.07.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- повідомлення КЗ КОР « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 30.07.2024, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала від крововтрати, ушкодження кісток скелета та внутрішніх органів, вогнепальних сліпих поранень тіла;

- довідка з КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» від 30.07.2024 відповідно до якої ОСОБА_8 перебуває на лікуванні з діагнозом: МВТ, ВОСП лівої ступні, лівої гомілки, лівого стегна, непроникаюче передньої черевної стінки ліворуч, обох ліктьових суглобів з наявністю дрібних сторонніх металевих тіл в області лівої ступні, лівої гомілки, лівого стегна та переломом н/3 малогомілкової кістки лівої гомілки;

- протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка від 30.07.2024 ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 , котрий повідомив, що дідусь ОСОБА_5 на ґрунті ревнощів вчиняє сварки з бабусею ОСОБА_7 29.07.2024 близько 20.00 год. прийшов до місця проживання бабусі та помітив ОСОБА_5 , який перебував в ліжку та вживав алкогольні напої, при цьому сварився з бабусею. При цьому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_12 , що має намір вбити ОСОБА_7 , однак останній на це не звернув уваги, оскільки вважав, що ОСОБА_5 говорить нісенітниці перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Після цього, ОСОБА_12 залишив місце проживання бабусі та йому двічі телефонував ОСОБА_5 та повідомляв «вибачай, ти сам все зрозумієш потім…». В подальшому, ОСОБА_12 стало відомо, що за місцем проживання бабусі стався вибух гаранти, внаслідок чого остання загинула та травмований його батько ОСОБА_8 ;

- протокол огляду мобільного телефону від 30.07.2024 ОСОБА_12 , відповідно до якого в журналі викликів виявлено два телефонні з`єднання з абонентом НОМЕР_1 , який підписаний як «Дід Вітя», о 21.03 год. тривалістю 21 секунда та о 21.20 год. тривалістю 11 секунд;

- протокол допиту свідка від 30.07.2024 ОСОБА_13 , яка повідомила, про обставини вибуху у кв. АДРЕСА_3 . Крім цього свідок повідомила, що перебуваючи в будинку в будинку де відбувся вибух з працівниками ЕМД, вона помітила на підлозі тіло ОСОБА_7 та на дивані ОСОБА_5 .В подальшому до кімнати зайшов ОСОБА_8 та повідомив, що «Це той це зробив!»;

- протокол допиту свідка від 30.07.2024 ОСОБА_14 , який повідомив, що в нього на виробництві була працевлаштована ОСОБА_7 , яку характеризував з позитивно. Крім цього йому відомо, що чоловік ОСОБА_7 ОСОБА_5 зловживав алкогольними напоями, постійно вчиняв сварки з ОСОБА_7 та погрожував їй фізичною розправою на ґрунті ревнощів;

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15 п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

- інші зібрані в ході досудового розслідування докази.

3.7. Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

3.8.1. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин цього клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування (продовження) запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри. Повідомлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. При чому під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує слідчий у своєму клопотанні, та прокурор у засіданні.

3.8.2. Необхідно зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри) для застосування щодо неї запобіжного заходу.

3.9. Щодо ризиків кримінального провадження, то слідчий зазначає про ризик переховування та ризик незаконного впливу на свідків.

3.9.1. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Щодо ризиків у цьому кримінальному провадженні, то вони заслуговують на увагу.

3.9.2. На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

- незаконного впливу на свідків та потерпілого;

- вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального правопорушення у якому підозрюється

3.9.3. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 пунктів 1, 5 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України. Санкція ч. 2 ст. 115 КК України відносить інкримінований злочин до особливо тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованого злочину недостатньо для висновку про можливі спроби підозрюваного переховуватися, тому вона оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо продовження застосованого запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є: відсутність міцних соціальних зав`язків, осіб щодо яких у підозрюваного є постійні обов`язки, наявність паспорту громадянина України для виїзду за кордон, відсутність належного контролю за всіма кордонами України у зв`язку з веденням повномасштабних воєнних дій.

Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 , зловживає алкогольними напоями, то у разі доведення його винуватості, йому загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_5 , змінювати місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

3.9.3. Ризик незаконного впливу на свідків також є досить обґрунтованим.

Ризик обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, що не будучи обмеженим у можливості спілкування зі свідками, підозрюваний ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на основних свідків. Показання свідків та потерпілого, на які посилається сторона обвинувачення, мають значення для цього кримінального провадження. Зокрема потерпілий може надати показання щодо безпосередніх обставин вчинення кримінального правопорушення. А зважаючи, що підозрюваний є його батьком, відповідно маже мати вплив на сина як безпосередньо, так і через інших родичів. Крім того, частина із представлених стороною обвинувачення свідків безпосередньо спілкувалась чи мала контакт з вже померлою ОСОБА_7 , тому їх свідчення також мають суттєве значення для кримінального провадження.

При цьому доводи захисника, що свідки вже допитані органом досудового розслідування не нівелюють вказаний ризик. Відповідно до встановленого КПК України порядку отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків та потерпілого, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

В сукупності зазначеного, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність вказаного ризику.

3.9.4 Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється, слідчий суддя вважає, що вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні закінченого злочину, а також у закінченому замаху на злочин, відтак, за версією сторони обвинувачення, він вчинив всі дії необхідні для закінчення вчинення кримінального правопорушення, що не співвідноситься з намірами продовження вчинення цього кримінального правопорушення. Також сам по собі спосіб вчинення кримінального правопорушення не може свідчити про намір підозрюваного вчиняти інші кримінальні правопорушення.

3.10. Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження, які продовжують існувати до цього часу, дає слідчому судді процесуальну можливість продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

3.11. Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, коли йдеться про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слід також зважати на те, чи наявні у справі специфічні ознаки того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи .

Частиною 1 ст. 176 КПК України закріплена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки (з урахуванням відсутності потенційних поручителів), адже ці заходи пов`язані з потенційним доступом останнього до свідків, щодо яких можливий ризик впливу, без належних стримуючих заходів. Домашній арешт, зокрема цілодобовий, хоча і пов`язаний з ізоляцією підозрюваного від суспільства, однак зважаючи на встановлені на цьому етапі досудового розслідування ризики, може виявитися неефективним з таких же підстав. Крім того, під час розгляду цього клопотання підозрюваний зазначив, що проживає в с. Яблунівка сам, що може унеможливити забезпечення виконання цього запобіжного заходу. Також слідчому судді не надана інформація про право власності на будинок за адресою АДРЕСА_2 та відповідно згоди власника на проживання підозрюваного в умовах застосованого домашнього арешту.

Відтак досліджені під час судового засідання та описані у п. 3.9 цієї ухвали ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. На сьогоднішній день строк тримання підозрюваного під вартою становить менше двох місяців. Таким чином, він не є надмірними, відтак відсутні підстави враховувати сплив строку досудового розслідування в контексті зміни запобіжного заходу, оскільки станом на сьогоднішній день обраний запобіжний захід є належним балансостворюючим фактором захисту прав підозрюваного і суспільних інтересів у здійсненні оперативного і об`єктивного досудового розслідування.

4. Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами досудового розслідування дає слідчому судді можливість продовжити строк дії запобіжного заходу. Зважаючи на те, що строк досудового розслідування кримінального провадження № 0002522 на сьогодні встановлений до 30.10.2024 (згідно з постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури від 20.09.2024), продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування перевищує термін в 60 днів, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

5. Окремо слід зауважити, що на підставі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

2. Продовжити до 30 жовтня 2024 року включно підозрюваному ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Яблунівка, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого згідно з ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2024.

3. Зобов`язати керівника Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України забезпечити надання необхідного медичного лікування підозрюваному ОСОБА_5 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

5. На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

6. Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

7. Повний текст ухвали оголошено 27.09.2024.

Слідчий суддяОСОБА_15