ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваної ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2024 року (ЄРДР №0000053),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , про продовження підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.12.2024 року включно, без визначення розміру застави, на підставі п.5 ч.4 ст. 183 КПК України.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявлені попередні ризики, передбачені ст.177 КПК України і, на наявність яких посилається слідчий та прокурор, не змінились, тому наявні підстави для продовження щодо підозрюваної ОСОБА_8 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, будь-який інший більш м`який запобіжних захід, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід або визначити розмір застави. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання про продовження підозрюваній ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпідставно задоволено, оскільки, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, а також не надано доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника та підозрювану, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора та слідчого, які заперечили доводи апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно із ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вказані вимоги закону при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 слідчим суддею дотримані.

На думку суду апеляційної інстанції, продовжуючи підозрюваній винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував як обставини, передбачені ст.184 КПК України, так і обставини, визначені ст.199 КПК України.

У кримінальному провадженні №0000053 від 17.02.2024 року ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України.

09.09.2024 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_8 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, та цього ж дня о 23 год. 05 хв. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.09.2024 року ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.10.2024 року включно, без можливості внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.06.2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000053 від 17.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України було продовжено до шести місяців, тобто до 11.10.2024 року включно.

10.10.2024 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000053 від 17.02.2024 року до 11 грудня 2024 року включно.

Таким чином, слідчий суддя підставно продовжив підозрюваній ОСОБА_8 винятковий запобіжний захід у межах строку досудового розслідування, тобто до 11.12.2024 року.

Апеляційний суд вважає, розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчим суддею у достатній мірі встановлені підстави для продовження ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Продовжуючи підозрюваній у кримінальному провадженні винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих їй злочинів, а також взяв до уваги те, що раніше заявлені ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не змінилися та не зменшилися.

Як встановлено судом підставами для застосування підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, яка стверджується матеріалами провадження, а метою в тому числі запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджанні кримінальному провадженню іншим чином, вчиненні інших кримінальних правопорушень.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_8 під варту та до моменту вирішення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою в даному провадженні, не змінилися обставини, які стали підставою для застосування щодо неї такого запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваної, зможе забезпечити будь-який більш м`який запобіжний захід.

Оцінюючи тяжкість кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_8 , передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, суд враховує ступінь суспільної небезпечності цих злочинів.

З урахуванням наведеного, особи підозрюваної ОСОБА_8 та тяжкості кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, за одне з яких ч.3 ст. 307 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, а також те, що підозрювана не працює, не має міцних соціальних зв`язків, її вік та стан здоров`я, відсутність медичних документів в підтвердження неможливості утримання підозрюваної в слідчому ізоляторі, апеляційний суд приходить до висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи аніж тримання під вартою, будуть недостатніми для запобігання доведеним ризикам, встановленим п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були доведені стороною обвинувачення.

Так, наведені стороною обвинувачення в клопотанні та судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 є доведені ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу, на даний час не втратили свою актуальність та не змінилися.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 . слідчий суддя перевірив усі обставини кримінального провадження, з якими закон пов`язує такий винятковий запобіжний захід та наявність достатніх і обґрунтованих підстав для його продовження.

Доводи сторони захисту про те, що наведені стороною обвинувачення ризики того, що підозрювана перебуваючи на волі може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України нічим не підтверджені, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовується матеріалами провадження, які фактично вказують про протилежне.

Твердження сторони захисту, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, визначеним у ст.177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки враховуючи встановлені обставини, обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, а також особу підозрюваної, вони є непереконливими.

Таким чином, усі доводи сторони захисту, з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та не дають жодних підстав для скасування ухвали слідчого судді в її оскаржуваній частині та обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу, як про це просить захисник.

Разом з тим, слідчий суддя відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України також обґрунтовано не визначав розмір застави, оскільки ОСОБА_8 , підозрюється окрім іншого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.3 ст. 307 КК України, а саме у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому розмір застави у даному кримінальному провадженні, на підставі п. 5 ч.4 ст. 183 КПК України не визначається, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави, на підставі п.5 ч.4 ст. 183 КПК України , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді