Справа № 405/6986/24
провадження № 1-в/405/439/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2024 м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання в.о. начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» про приведення вироків стосовно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024,

встановив:

до Ленінського районного суду міста Кіровограда від в.о. начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» надійшло подання про приведення вироків стосовно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

В обґрунтування подання зазначено, що 09 серпня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинну діяльність, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким Законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2022, згідно якого він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України. При цьому, остаточне покарання за даним вироком у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць ОСОБА_5 призначено з урахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2018.

При цьому, вартість викраденого ОСОБА_5 майна за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2018 не перевищує розміру 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який діяв на момент вчинення ним крадіжки. Тому, просить вирішити питання про приведення вироків Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2018 та Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2022 у відношенні ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

В судовому засіданні представник заявника підтримав подання, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2018 ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі та відповідно до положень ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, зазначений вирок набрав законної сили 27.12.2018.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2022 ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. При цьому, остаточне покарання за даним вироком йому призначено відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2018 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, зазначений вирок набрав законної сили 18.07.2022.

На теперішній час ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)».

Початок строку покарання 22.02.2022, кінець строку покарання 20.03.2025.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Отже, Законом № 3886-ІХ фактично були внесені зміни і до законодавства України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині визначення розміру викраденого майна, за наявності якого (розміру) настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2022 вартість викраденого ОСОБА_5 майна: за епізодом від 12.02.2019 становила 2999 гривень, та за епізодом від 18.09.2021 4148 гривень, що становить більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадянина момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2018 вартість викраденого ОСОБА_5 майна: за епізодом від 07.03.2018 становила 322,75 гривень.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 881 гривень.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочину (за епізодом від 07.03.2018), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 1762 гривень (881х2=1762).

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України у 2018 році становив 1762 гривень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_5 майна за епізодом від 07.03.2018 за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2018, який набрав законної сили, становила 322,75 гривень, відповідно, що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, судом встановлено наявність підстав для приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироку Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2018 у відношенні ОСОБА_5 , за яким останньому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі та відповідно до положень ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

При цьому, засуджений ОСОБА_5 , який вчинив діяння, караність якого усунена Законом № 3886-ІХ, відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного йому судом покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Крім того, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2022, яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, підлягає самостійному виконанню, так як вартість викраденого ОСОБА_5 майна за епізодом від 12.02.2019 становила 2999 гривень та за епізодом від 18.09.2021 4148 гривень, що становить більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадянина момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Строк відбуття покарання за даним вироком ОСОБА_5 слід обчислювати з 22 лютого 2022 року.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 3, 5, 74 КК України, суд -

постановив:

подання в.о. начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2018 та вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2022 стосовно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2018 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням Законом № 3886-ІХ караності вчинених ним діянь.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2022 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі підлягає самостійному виконанню.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2022 обчислювати з 22.02.2022.

Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» для виконання та вручення копії даної ухвали засудженому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6