В И Р О К

іменем України

Справа № 126/2606/24

Провадження № 1-кп/126/357/2024

"28" жовтня 2024 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду, в судовому засіданні, за відсутністю учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 від 01.10.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свалява Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.09.2024 близько 06 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, з метою таємного викрадення чужого майна, вирішив, проникнути до належного їй житлового будинку.

Так, ОСОБА_3 , в порушення ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої «...ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла... Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань», ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду і інших законних підстав, а також дозволу ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла особи і бажаючи вчинити такі дії, умисно, протиправно, розбивши камінцем вікно у будинку, проник до житлового будинку, що розташований за вищевказаною адресою, де перебував близько 20 хвилин, звідки здійснив крадіжку дрилі-шуруповерту марки «Grand ДА-12» вартістю 884 грн.

Крім того, 17.09.2024 близько 12 години ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, з метою таємного викрадення чужого майна, вирішив повторно проникнути до належного їй житлового будинку.

Так, ОСОБА_5 , в порушення ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, не маючи законних підстав, а також дозволу ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла особи і бажаючи вчинити такі дії, умисно, протиправно, повторно проник через раніше розбите ним вікно до житлового будинку, що розташований за вищевказаною адресою, де перебував близько 20 хвилин, звідки здійснив крадіжку тонометру марки «Medisana BU 510» вартістю 705,25 грн та водяний насос марки «WerkVM70» вартістю 629,78 грн.

Також, ОСОБА_3 19.09.2024 близько 15 години, перебуваючи в АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, з метою таємного викрадення чужого майна, вирішив повторно проникнути до належного їй житлового будинку.

Так, ОСОБА_3 , в порушення ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, не маючи законних підстав, а також дозволу ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла особи і бажаючи вчинити такі дії, умисно, протиправно, повторно проник через раніше розбите ним вікно до житлового будинку, що розташований за вищевказаною адресою, де перебував близько 20 хвилин, звідки здійснив крадіжку ТВ-тюнера марки «Satcom Т505» з пультом керування вартістю 246 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 162 КК України , незаконне проникнення до житла.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченого ОСОБА_3 за участю захисника, адвоката ОСОБА_6 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень буде обрання йому покарання у виді обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винуватого та інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього певні обов`язки, із застосуванням ст. 76 КК України.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не обирались.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку, тобто 28.10.2024.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 7290,71 (сім тисяч двісті дев`яносто грн. 71 коп.) грн. витрат на залучення експерта.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 03.10.2024 та 07.10.2024.

Речові докази: дриль-шуруповерт марки «Grand» модель «ДА-12», тонометр торгової марки «Medisana» модель «BU 510», водяний насос торгової марки «Werk» модель «VM70», ТВ-тюнера марки «Satcom» модель «Т505» з пультом, які знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , залишити їй як власнику.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1