Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/1562/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду кримінальне провадження № 0000179 від 01.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Республіки Узбекістан, Сирдар`їнської обл., с. Гулістан, одруженого, який не має на утриманні дітей, з середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого (25.09.2023 Оболонським районним судом міста Києва, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.06.2024 ОСОБА_4 у невстановлений час та перебуваючи поблизу станції метро «Контрактова площа» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, підібрав на асфальті блістер сірого кольору з 10 (десятьма) таблетками білого кольору, а саме: наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), та в цей час у останнього виник злочинний умисел на незаконне придбання та подальше зберігання даного наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та подальше зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), ОСОБА_4 помістив вказаний блістер до центрального відділення своєї сумки, яка була при ньому, тим самим умисно незаконно розпочав зберігати при собі, для особистого вживання без мети збуту.

У подальшому, 08.06.2024 приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі вказаний блістер з 10 (десятьма) таблетками білого кольору, які містили наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), зайшов до вестибюлю станції метро «Контрактова площа» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності речей та предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у центральному відділенні його сумки, яка була при ньому, міститься блістер з 10 (десятьма) таблетками білого кольору, які містили наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

ОСОБА_4 був запрошений до кімнати поліції, що розташована на вказаній станції

КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де у присутності двох понятих чоловічої статі у ОСОБА_4 виявлено та вилучено з центрального відділення сумки, що була при ньому, блістер сірого кольору з 10 (десятьма) таблетками білого кольору, які містили наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), який останній незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Вилучені у ОСОБА_4 08.06.2024 таблетки є, відповідно до висновку експерта

№ СЕ-19/111-24/34333-НЗПРАП від 11.06.2024, наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) у таблетках складає 0,220 грам.

Метадон згідно з положень Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» (зі змінами), «Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці 2», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

ОСОБА_4 25.09.2023 був засуджений Оболонським районним судом міста Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, та звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та подальшому зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, суду розповів про обставини скоєного злочину так, як про них зазначено в обвинувальному акті. Пояснив, що 08.06.2024 поблизу станції метро «Контрактова площа» КП «Київський метрополітен» у м. Києві підібрав на асфальті блістер сірого кольору

з 10 (десятьма) таблетками білого кольору, а саме: наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон); незаконно зберігаючи при собі вказаний блістер з 10 (десятьма) таблетками білого кольору, зайшов до вестибюлю станції метро «Контрактова площа»

КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де був зупинений працівником поліції; добровільно визнав наявність у нього зазначеного блістера із таблетками; надавав показання без примусу. Щиро розкаявся, просив суворо не карати. Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вказані вище.

Суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, приходить до висновку, що його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та подальше зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, доведена повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Тож, обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 309 КК України, те, що даний злочин на підставі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення не настало, що суттєво зменшує суспільну небезпечність скоєного правопорушення, особу винного, який раніше судимий, не вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, не працевлаштований.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений вчинив злочин під час іспитового строку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Водночас, згідно з приписами ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Положення вказаної норми є імперативними приписами, обов`язковими для застосування.

Як неодноразово вказував Верховний Суд, у випадку вчинення злочину протягом іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку. Приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків. У разі ж вчинення нового злочину у період іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням невідбутою частиною покарання є раніше призначене покарання в його повному обсязі, за винятком строку попереднього ув`язнення (постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 17.08.2021 у справі № 185/10985/19, від 14.09.2021 у справі № 127/25037/17,

від 12.10.2022 у справі № 557/970/21).

Згідно з положеннями підпункту б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення, зокрема одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 25.09.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначено ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, що відповідно до підпункту б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України становить 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Отже, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 - 126 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів та процесуальні витрати.

Суд вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Оболонського районного суду міста Києва від 25.09.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яким призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік і що становить 6 (шість) місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді

1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи в сумі 3 029 грн. 12 коп .

Речові докази, а саме спец. пакет № 0002548 із наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою метадону (фенадону) у таблетках 0,220 грам, що зберігається в камері схову речових доказів УП в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві - знищити.

Запобіжний захід відсутній.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1