г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/5371/23
Номер провадження 1-в/213/200/24
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: представника органу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання начальника Інгулецького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про вирішення питання про скасування іспитового строку та направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, засудженого 14.02.2024 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до 5 років позбавлення волі за ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 357 КК України, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки, -

В С Т А Н О В И В:

27.09.2024 до суду надійшло подання начальника Інгулецького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 з посиланням на те, що за період перебування на обліку останній не виконує обов`язок, покладений на нього судом: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Представник органу пробації в судовому засіданні подання підтримала, просила задовольнити.

Прокурор просила відмовити у задоволенні подання, адже немає системного невиконання, засуджений працює неофіційно.

В судовому засіданні засуджений просив відмовити у задоволенні подання, пояснив, що переплутав дні явки, умислу на ухилення від відбування покарання не мав, після направлення подання до суду жодного разу не порушив покладених на нього обов`язків.

Дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.02.2024 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 3 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно ч. 6 статті 166 КВК України у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Із листка реєстрації вбачається, що засуджений не з`явився тричі для реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. 166 КВК України систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Однак, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки три неявки засудженого на виклик уповноваженого органу з питань пробації, причини яких ОСОБА_5 пояснив, не свідчать про злісне небажання останнього ставати на шлях виправлення, інших же належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.

Крім того, після направлення до суду вказаного подання, засуджений жодного разу не порушив покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи №42/2024 відносно ОСОБА_5 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Судом встановлено, що іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_5 було звільнено від відбування призначеного покарання на час розгляду подання не закінчився, а тому особова справа підлягає поверненню до Інгулецького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.

Керуючись ст. ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України ст. ст. 537-539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Інгулецького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1