справа № 462/5984/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000293 від 30.05.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_2 , в кінці лютого 2023 року, більш точного часу не встановлено, в ході спілкування з добре знайомим йому ОСОБА_3 , який проходив службу в Збройних силах України, запропонував останньому свою допомогу щодо купівлі та пригону з-за кордону автомобіля для потреб бригади, в якій служить ОСОБА_3 .

В подальшому, ОСОБА_2 , 04.04.2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що авто ОСОБА_3 він не придбає та не передасть, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого безпідставного збагачення, увійшов в довіру до ОСОБА_3 та повідомив останньому неправдиві відомості, а саме, що він знайшов автомобіль марки «HONDA CR-V» та надіслав фотографії даного автомобіля, повідомивши, що його вартість становить 89 000 грн 00 коп., на що ОСОБА_3 погодився.

В подальшому, ОСОБА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, повідомив ОСОБА_3 номер свої банківської картки та рахунку, для того, щоб останній перерахував грошові кошти за нібито придбання авто, на що ОСОБА_3 погодився та 04.04.2023 року о 10 год. 03 хв. перерахував зі своєї банківської карти «Універсал Банк» НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на банківську карту «Універсал Банк» НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), яка належала ОСОБА_2 , грошові кошти в сумі 89 000 грн 00 коп.

Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_2 в подальшому на контакт з потерпілим ОСОБА_3 не виходив та протягом з 04.04.2023 року до 11.04.2023 року розпорядився отриманими грошовими коштами в сумі 89 000 грн 00 коп., витративши їх на власні потреби шляхом розрахунку за товари і послуги, зняття готівки та інше на території Залізничного району міста Львова.

Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

До обвинувального акту, який надійшов до Залізничного районного суду м. Львова 23.07.2024 року (вх. № 17420), прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області - ОСОБА_4 , долучено клопотання, у якому зазначено, що враховуючи те, що ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і погодився на розгляд обвинувального акту за його відсутності, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_2 надав письмову заяву, у якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззаперечно визнає, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а також згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні. Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що в разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок у апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Окрім цього, у заяві захисником ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_5 , засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості підозрюваного, підтверджено згоду із встановленими у результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_3 подав заяву, у якій вказав, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.

Мотиви суду, оцінка та висновки.

На підставі ст. 302, 381, 382 КПК України суд здійснює розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Призначення покарання.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань кримінального кодексу України, як правового забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Згідно роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно суд, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра не числиться (а.с. матеріалів кримінального провадження 128), не перебуває на обліку у лікаря-нарколога (а.с. матеріалів кримінального провадження 1130), а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді штрафу, що відповідатиме поняттю та меті покарання.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що вироком Сихівського районного суду м. Львова № 463/4159/16-к від 31.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Виходячи з наведеного, враховуючи характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, котрий не вчинив жодних дій з метою відшкодування шкоди потерпілому та фактично уникає такого відшкодування завданого вчиненим кримінальним правопорушенням, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, про необхідність призначення ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі у межа санкції ч. 1 ст. 190 КК України.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався. Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись 369, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік за місцем відбування покарання (виправному центрі).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду складений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 29.07.2024 року

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: