Провадження № 1-кп/643/667/24
Справа № 643/6452/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465 від 31.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ілек Кошари Ракитянського району Бєлгородської області російської федерації, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_5 30 травня 2024 року близько о 21-50 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повернувся до власного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає разом з дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, на ґрунті ревнощів, ОСОБА_5 розв`язав словесний конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_4 , яка відпочивала в залі на дивані. У ході вказаного конфлікту ОСОБА_4 , бажаючи його деескалації, скориставшись тим, що ОСОБА_5 вийшов з зали, зачинила двері до зали на замок та почала збирати свої речі, бажаючи залишити власне місце мешкання через страх спричинення чоловіком, що виявляє до неї агресію, шкоди її здоров`ю. Зібравши речі, ОСОБА_4 , бажаючи вийти з квартири, відчинила двері зали, за якими її чекав чоловік ОСОБА_5 , який, діючи згідно з раптово виниклим умислом, направленим на спричинення своїй дружині ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілої та тілесних ушкоджень, свідомо бажаючи їх настання, стоячи навпроти, умисно наніс ОСОБА_4 біля п`яти хаотичних ударів кулаком правої руки в обличчя ліворуч та шиї з лівого боку. Продовжуючи свої агресивні дії та реалізацію свого протиправного умислу, схопив свою дружину ОСОБА_4 правою рукою за волосся і силою повалив на крісло, що знаходилося позаду потерпілої, а при спробі останньої підвестися умисно наніс їй удар кулаком правої руки в обличчя, в область лівого ока і перенісся, завдавши їй фізичного болю.

Після чого, потерпіла ОСОБА_4 , побоюючись подальшої агресії та застосування фізичного насильства з боку чоловіка, почала кричати та кликати про допомогу, а ОСОБА_5 , досягнувши бажаного ним результату, заспокоївся та припинив застосування до потерпілої фізичного насильства, продовжуючи сперечатися з нею у словесній формі до приїзду працівників Національної поліції України та бригади швидкої невідкладної медичної допомоги, яку викликала сусідка.

Унаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 спричинено, згідно з висновком судово-медичної експертизи, поєднану закриту тупу черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку з субдуральним крововиливом з боку лівої півкулі головного мозку, тупу лицьову травму у вигляді закритого перелому кісток носу та чисельних саднень на тлі синця в лівій орбітальній ділянці із розповсюдженням на ліву виличну ділянку, що утворилися від ударної травматичної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою площею травмуючої поверхні та які відповідно до п.п. 2.3.2 «а», п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив про обставини, викладені вище у даному вироку, а саме, що 30 травня 2024 року у вечірній час доби він перебував з друзями на вулиці, де вони вживали алкогольні напої. Повернувшись додому за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , він продовжив вживати алкогольні напої. Вдома була його дружина ОСОБА_4 , яка знаходилася в залі та закрила двері за засувку з внутрішньої сторони кімнати. Він, бажаючи поговорити з дружиною та з`ясувати стосунки, відкруткою намагався відкрити двері до зали, що йому не вдалося, а, коли його дружина відкрила двері до кімнати, він, увійшовши, розпочав з дружиною розмову, висловлював на її адресу виниклі в нього ревнощі. У процесі спілкування та з`ясування стосунків, він наніс дружині ударів в область голови, скільки ударів наніс він не пам`ятає, оскільки був п`яний. Після ударів його дружина закричала, на її крики прибігла сусідка, вона викликала поліцію та швидку допомогу, коли приїхали працівники карети швидкої та працівники поліції, дружина поїхала з кимось з них. Він ліг відпочивати, дружина додому не повернулася, він вирішив, що внаслідок вчинених ним дій вона залишилася з ночівлею в подруги. Пояснив, що через 2-3 дні йому зателефонували працівники поліції та запросили його проїхати з ним до райвідділу для з`ясування обставин щодо вчинених ним дій стосовно ОСОБА_4 . Зазначив, що він перебував на той момент у стані алкогольного сп`яніння, посилався, що щиро розкаюється у скоєному ним злочині, готовий понести покарання за вчинене.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Згідно із ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій, та активне сприяння розкриттю злочину, позаяк обвинувачений на досудовому розслідуванні давав показання, розповів про обставини вчиненого ним кримінального проступку.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, є: вчинення кримінального правопорушення стосовно особи похилого віку; вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя; вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 установлено, що він одружений, раніше не судимий, пенсіонер за віком, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд ураховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який є особою, яка досягла пенсійного віку, раніше не судимий, обставини та наслідки вчиненого проступку.

Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд бере до уваги, що обвинувачений є особою, яка досягла пенсійного віку, що виключає можливість призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, виправних робіт та обмеження волі. Водночас, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, позаяк у судовому засіданні обвинувачений зазначив, що отримує пенсію та має можливість сплатити штраф. Що стосується можливості призначення обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду, то суд зважає на те, що, як це унормовано положеннями ч. 3 ст. 389 КК України, ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду карається обмеженням волі на строк до трьох років, а, в розумінні ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку.

Вирішуючи питання щодо розміру штрафу, суд бере до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення стосовно особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, характер вчиненого обвинуваченим правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, думку потерпілої, яка у судовому засіданні зазначила, що обвинувачений не вибачився перед нею, завдав їй глибоких моральних та фізичних страждань. З огляду на наведене, суд вважає за неможливе призначити обвинуваченому покарання виді штрафу у мінімальному розмірі, що становить п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, водночас, ураховуючи наведені обставини у їх сукупності, вважає за можливе визначити суму штрафу у розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою, слугуватиме попередженню вчиненню ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався і, зважаючи на характер призначеного покарання, його обрання є недоцільним.

Відповідно до положень ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Речовий доказ CD-R диск з аудіозаписом виклику ОСОБА_8 та лікарем БШМД №1014 Кривоносом патрульної поліції «102» за адресою: АДРЕСА_1 , - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1