У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2024 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000946 від 23.08.2024 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000946 від 23.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно о 23 год 28 хв, на з?їзді з вул. Богатирська у м. Києві на проспект Степана Бандери, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння 1,49 проміле), керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz G500», р.н. НОМЕР_1 , на заокругленні проїзної частини вліво не впорався з керуванням та правою боковою частиною транспортного засобу скоїв наїзд на металевий відбійник, який встановлениий за правим краєм дороги по ходу руху автомобіля. В результаті даної ДТП, пасажир автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташовувався на задньому пасажирському сидінні справа отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

За вказаним фактом, 23.08.2024 розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Так, 23.08.2024 в ході невідкладного обшуку автомобіля марки «Mercedes-Benz G500» р.н. НОМЕР_1 , вилучено ліву та праву передні подушки безпеки, також вилучені змиви: з важеля перемикання двірників; з поверхні керма; з важеля перемикання поворотів; з внутрішнього важеля відкривання водійської двері; з внутрішньої ручки закривання водійської двері; з поверхні джойстика перемикання передач.

Виходячи з того, що подушки безпеки, містить на собі сліди дорожньо-транспортної події, їх необхідно дослідити та встановити ряд питань: встановити нашарування на подушках шляхом проведення огляду та експертизи, тому арешт зазначених подушок для кримінального провадження буде мати доказове значення. В процесі проведення експертизи виникне необхідність у проведенні огляду вилучених подушок безпеки автомобіля «Mercedes-Benz G500» р.н. НОМЕР_2

Без проведення вищезазначеної експертизи, неможливо іншим способом довести усі об?єктивні обставини, які стали причиною дорожньо-транспортної події та встановити механізм ДТП.

Крім того, арешт подушок безпеки забезпечить його зберігання, а також збереження на ньому слідів кримінального правопорушення.

Повернення подушок безпеки автомобіля марки «Mercedes-Benz G500», р.н. НОМЕР_3 , власнику ОСОБА_4 , створить загрози для їх приховування, знищення, що неодмінно призведе до знищення слідів кримінального правопорушення.

Таким чином є підстави вважати, що майно у вигляді двох подушок безпеки автомобіля «Mercedes-Benz GS00», р.н. НОМЕР_1 , відповідає критеріям частини другої статті 167 КПК України, так як він зберіг на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення.

23 серпня 2034 року дві подушки безпеки автомобіля марки «Mercedes-Benz GS00», р.н. НОМЕР_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних експертиз, прийняття законних рішень у кримінальному провадженні, прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вказаний транспортний засіб.

Прокурор просив слідчого суддю проводити розгляд клопотання без його участі. Також прокурором у клопотанні не вказано контактних даних власників майна, що унеможливлює виклик останнього в судове засідання. Разом з тим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені законом строки для розгляду даного виду клопотань, слідчий суддя вважає за моживе здійснити його розгляд без прокурора та власника майна, з метою забезпечення збереження майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного у клопотанні прокурора майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт праву та ліву бокові подушки безпеки автомобіля «Mercedes-Benz G500» р.н., що належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1