Справа № 466/3171/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/839/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2024 року,

в с т а н о в и в:

цією ухвалою задоволено клопотанням прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 03.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.358, ч.1 ст.366, ч.1 ст.197-1 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 03.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.358, ч.1 ст.366, ч.1 ст.197-1 КК України - закрито на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2024 року, потерпіла ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу від 19.06.2024 про закриття кримінального провадження №0000021 від 03.12.2012 на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України та ухвалити нову, якою відмовити прокурору в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що підстави для закриття кримінального провадження за п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відсутні, оскільки в ході досудового розслідування фактично встановлено осіб, які причетні до вчинення злочину.

Наголошує, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором, слідчим суддею, показань, речей і документів, що стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Стверджує, що в ході досудового розслідування було зібрано достатню кількість доказів для висунення підозр та обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Окрім того, звертає увагу на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, примус до дачі показань, нездійснення слідчим дій, обов`язкових до виконання на досудовому розслідуванні.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі, при цьому з участю її представника адвоката ОСОБА_7 .

Також потерпіла ОСОБА_8 подала клопотання, в якому просить дозволити ОСОБА_12 здійснювати представництво її інтересів в суді.

Втім, з огляду на положення ст.ст.45, 58 КПК України та враховуючи те, що ОСОБА_12 не є адвокатом, він не може представляти інтереси потерпілої ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, а тому колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні цього клопотання.

Заслухавши доповідача, думку представника потерпілої, який підтримав апеляцію і просив скасувати ухвалу суду, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання апеляційного суду, вказані вимоги закону при постановленні оскаржуваної ухвали місцевим судом дотримані.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Зазначеною нормою законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті.

Згідно положень абз.4 ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

З матеріалів провадження вбачається, що прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 03.12.2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.358, ч.1 ст.366, ч.1 ст.197-1 КК України.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження органом досудового розслідування було проведено ряд слідчих (розшукових) дій. Однак, встановити осіб, які зносили нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , встановити достатні докази знесення вказаного приміщення ТОВ «Львівжитлокомплекс», ПП «Львів-Металбуд» та вчинення посадовими особами даних установ неправомірних дій, не представилось за можливе.

Згідно з матеріалами кримінального провадження ,07.06.2010 року у прокуратуру Шевченківського району м. Львова надійшла заява ОСОБА_8 про те, що невідомі особи знесли нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , в якому знаходились її майно та майно, яке остання отримала на зберігання.

25.06.2010 року прокурором Шевченківського району м. Львова ОСОБА_13 винесено постанову про порушення кримінальної справи відносно менеджера ТОВ «Львівжитлокомплекс» ОСОБА_10 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

19.07.2010 року старшим слідчим прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_14 винесено постанову про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_10 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Під час досудового розслідування кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_10 , останній свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України визнав повністю.

У ході судового слідства кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_10 , останній відмовився від своїх свідчень у статусі обвинуваченого, та повідомив, що свідчення давав під психологічним тиском, у вчиненні будь-яких незаконних дій щодо знесення нежитлового приміщення, належного ОСОБА_8 не причетний.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.11.2011 року задоволені письмові клопотання підсудного ОСОБА_10 та представника потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_15 про скерування кримінальної справи на додаткове розслідування у зв`язку з неповнотою досудового слідства.

Постановою прокурора Шевченківського району м. Львова від 20.03.2012 року по кримінальній справі №183-0496 дії обвинуваченого ОСОБА_10 перекваліфіковані з ч. 2 ст. 365 КК України на ч. 2 ст. 194 КК України.

03.12.2012 в ЄРДР внесено відомості за заявою ОСОБА_8 з приводу надання директором ПП «Львів-Металбуд» ОСОБА_16 незаконної вказівки виконробу «ТОВ «Львівжитлокомплекс» ОСОБА_17 знести нежитлове приміщення та гараж належні останньому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

06.12.2012 року в ЄРДР внесено відомості за заявою ОСОБА_8 з приводу організації знесення нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_8 згідно договору дарування від 04.08.2006 року, що спричинило тяжкі наслідки власнику в розмірі 42720 доларів США, що еквівалентно 337500 грн, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

26.02.2013 року в ЄРДР внесено відомості №0000076 за заявою ОСОБА_8 з приводу можливих неправомірних дій посадових осіб ТОВ «Львівжитлокомплекс», які виразились у підробці документів на квартиру АДРЕСА_2 та нежитлові приміщення площею 95,06 кв.м., на які державним виконавцем винесена постанова про арешт від 17.11.2011 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

21.07.2015 року в ЄРДР внесено відомості №0000048 за заявою ОСОБА_18 в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_12 про те, що службові особи ТОВ «Архікон» в 2009 році підробили проектну та робочу документацію на будівництво багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 .

В подальшому, матеріали вказаних вище кримінальних проваджень об`єднано в одне провадження, якому присвоєно №0000021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.

Впродовж тривалого досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні проведено низку слідчих дій, допитано свідка ОСОБА_12 , потерпілу ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .

Також під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та на виконання постанови про виконання слідчих дій на іншій території, допитані жителі Золочівського, Самбірського, Мостиського, Бродівського, Радехівського, Пустомитівського районів Львівської області, а саме: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 у користуванні (власності) яких перебувають екскаватори, котрі повідомили, що жодних робіт у АДРЕСА_4 даними транспортними засобами не проводили.

20.05.2017 року СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області до ЄРДР внесено відомості №0002140 за зверненням ОСОБА_12 , з кримінально-правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0002140 від 20.05.2017 року об`єднано з кримінальним провадженням №0000021 від 03.12.2012 року, та присвоєно №0000021 від 03.12.2012 року за ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 197-1 КК України.

На виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21.07.2017 року з метою призначення ряду експертиз, 18.08.2017 року слідчим Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_38 проведено обшук у Управлінні архітектури та урбаністики Департаменту містобудування ЛМР.

Допитаний в якості свідка провідний спеціаліст ЛМР відділу підготовки вихідних даних на проектування ОСОБА_39 повідомив, що усі документи, а саме: висновки експертиз, АПЗ, заяви ОСОБА_23 та інші документи, які необхідні були для погодження проектної документації відповідно для будівництва багатоквартирного житлового будинку у АДРЕСА_3 , вилучені протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 03.09.2015 року, який був складений слідчим ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_40 . Разом з тим, ОСОБА_41 наголосив, що вказані документи є складовими Робочого проекту вищевказаного житлового будинку. Крім цього, було встановлено, що витребуване «Викопіювання з плану м. Львова М 1:500» за вказаною адресою також вилучено та після проведення та складання робочого проекту будівництва вищевказаного житлового будинку у викопіюванні проводились зміни.

Окрім цього в ході досудового розслідування з метою повного, всебічного проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області отримано ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова про проведення у такому інженерно-технічної експертизи, яка доручена Київському НДІ та була відкликана з виконання на звернення ОСОБА_12 .

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження проведеними слідчими (розшуковими) діями не встановлено особи причетної до даного правопорушення.

За змістом ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. За наявності всіх визначених законом підстав, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно з ч. 5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

У межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000021 від 03.12.2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.358, ч.1 ст.366, ч.1 ст.197-1 КК України, найтяжчим кримінальним правопорушенням - є ч. 2 ст. 194 КК України, санкція якого передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Тому, оскільки особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, органом досудового розслідування не встановлено і строки давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися, суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення клопотання прокурора та закрив кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у ході досудового розслідування було проведено значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а тому твердження потерпілої про те, що у справі не було здійснено належного та повного досудового розслідування, є необґрунтованими.

При цьому слід зазначити, що особа, визнана потерпілим у кримінальному провадженні, наділена кримінальним процесуальним законом досить широким спектром повноважень щодо впливу на хід досудового розслідування, оскарження процесуальних рішень, діяльності (бездіяльності) органу досудового розслідування, розумності строків розслідування тощо.

Покликання потерпілої в апеляційній скарзі, що зібрані слідством докази у своїй сукупності дають підстави для визнання конкретних осіб підозрюваними у вчиненні злочинів не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки протягом тривалого періоду часу, органом досудового розслідування проведено безліч слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою встановлення особи, причетної до даного правопорушення, що і вказано прокурором його клопотанні та належно перевірено судом першої інстанції, проте підстав для оголошення підозри конкретним особам орган досудового розслідування не встановив.

Що стосується інших доводів потерпілої, то такі не є підставою для скасування прийнятого районним судом рішення, а також такі не спростовують і не впливають на правильність його висновків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності закриття кримінального провадження на підставах, передбачених положеннями ст. 49 КК України та ст. 284 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, правових підстав для її скасування немає, а відтак апеляційна скарга потерпілої не підлягає задоволенню.

Керуючись 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2024 року, якою закрито кримінальне провадження №0000021 від 03.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.358, ч.1 ст.366, ч.1 ст.197-1 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: