Справа №: 398/1707/24
провадження №: 1-кп/398/307/24
ВИРОК

Іменем України

"29" липня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрія кримінальне провадження за № 0000167 від 02.02.2024 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Войнівка Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, неодруженого, який на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-17.01.1996 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140 КК України ( в редакції 1960 року), до 2 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-17.01.1997 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна;

-08.06.2000 року Олександрійським міським судом в Кіровоградській області за ч.3 ст. 101, ч.3 ст. 206, ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 142, ч.2 ст. 140, ст. 17, ч.2 ст. 215-3, ст. 42, ст. 43 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-25.01.2013 року Олександрійським районним судом в Кіровоградській області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-15.01.2018 року Олександрійським міським судом в Кіровоградській області за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу на суму 850 гривень;

-31.05.2018 року Олександрійським міським судом в Кіровоградській області за ч.2, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 31.05.2022 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2023 року точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, тобто в період дії відповідно Указу Президента України N64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24 лютого 2022 року, воєнного стану, ОСОБА_3 проходив біля домоволодіння АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_6 , та в цей час у нього виник прямий умисел направлений на викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння.

Реалізуючи вказаний прямий умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, з метою покращення свого матеріального становища, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами ОСОБА_3 через хвіртку зайшов на територію вищевказаного домоволодіння, підійшов до житлового будинку та шляхом відкриття металопластикового вікна за допомогою фізичної сили рук, проник в середину будинку, звідки викрав два обігрівачі керамічних «Teploceramic TCM-RA 550», вартість яких відповідно до висновку експерта №1128 від 22.03.2024, становить 3899 гривень за кожен, тобто 7798 гривень та один обігрівач керамічний «Teploceramic TCM-RA 500», вартість якого відповідно до висновку експерта №1128 від 22.03.2024, становить 3149 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 10 947 гривень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Крім цього, 14 січня 2024 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, тобто в період дії відповідно Указу Президента України N64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24 лютого 2022 року, воєнного стану, ОСОБА_3 проходив біля домоволодіння АДРЕСА_3 , яке на праві власності належить ОСОБА_8 , та цей час у нього виник прямий умисел направлений на викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння.

Реалізуючи вказаний прямий умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, з метою покращення свого матеріального становища, повторно, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами та власників домоволодіння немає вдома, ОСОБА_3 переліз через паркан на територію вищевказаного домоволодіння, підійшов до господарського приміщення та шляхом сили рук вирвав закриті двері сараю та проник в середину, звідки викрав електронасос марки «Ворскла», модель БЦ-1Л-18-У 1.1. м., синього кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта № 946 від 13.03.2024, становить 1449 гривень 75 копійок.

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 1449 гривень 75 копійок.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Крім цього, у другій половині січня 2024 року в нічний проміжок часу, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, тобто в період дії відповідно Указу Президента України N64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24 лютого 2022 року, воєнного стану, ОСОБА_3 проходив біля домоволодіння АДРЕСА_4 , яке на праві власності належить ОСОБА_9 , та цей час у нього виник прямий умисел направлений на викрадення чужого майна, з території вказаного домоволодіння.

Реалізуючи вказаний прямий умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, з метою покращення свого матеріального становища, повторно, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами та в домоволодінні ніхто не проживає, ОСОБА_3 переліз через паркан на територію вищевказаного домоволодіння, підійшов до приміщення літньої кухні, витягнув скляну шибку з дерев`яної віконної рами та проник в середину вказаного приміщення звідки викрав чавунну поверхню розміром 71x41 см, товщиною металу 10 мм для плити пічного опалення з колісниками на дві конфорки з кільцями, вартість якої відповідно до висновку експерта № 947 від 13.03.2024 становить 1799 гривень 75 копійок.

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 1799 гривень 75 копійок.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

26.07.2024 року між прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України.

Зазначена угода була подана прокурором в судовому засіданні, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, суд невідкладно зупинив проведення процесуальних дій та перешов до розгляду угоди.

За умовами угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із застосуванням статті 75 КК України та звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, строк якого буде визначено судом, а також покладення обов`язків, визначених статтею 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні підтримала укладену з обвинуваченим ОСОБА_3 угоду щодо визнання винуватості у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, зазначивши, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України і просить її затвердити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень, зазначених у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом без будь-яких застережень, повністю усвідомлює характер обвинувачення, вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди, повністю погоджується з мірою покарання, пояснив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно та призначити узгоджене покарання. Злочин вчинив з метою придбання необхідних ліків.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання із застосуванням статті 75 КК України та звільненням його від відбування покарання з випробуванням, строк якого визначити в мінімальному розмірі.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 подали заяви про розгляд справи без їх участі, підтвердили свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості. Наслідки укладення та затвердження угоди їм зрозумілі.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ч. 4 ст. 469 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що укладена у цьому кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано правильно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло та інші приміщення в умовах воєнного стану.

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- міра покарання у виді позбавлення волі за ч. 4 ст.185 КК України, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особи винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак покарання відбув повністю, звільнений по його відбуттю, наявність обставин, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нового злочину та є справедливою.

Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Цивільні позови не заявлено, процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.07.2024 року прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 з обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 02.02.2024 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Випробувальний термін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обчислювати з моменту проголошення вироку.

Нагляд за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого

Речові докази: чавунну поверхню для плити пічного опалення з колісниками на дві конфорки з кільцями, яку передано на зберігання потерпілій ОСОБА_9 , залишити останній за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_10