ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/403/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/485/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2023 року у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному 20 жовтня 2022 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002099, від 28 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000743, 27 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001040 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 14 грудня 2010 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 2 роки);

- 21 червня 2011 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, 20 листопада 2012 року звільненого від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 28 днів;

- 13 жовтня 2014 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 3 роки);

- 17 травня 2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 06 вересня 2019 року у зв`язку із відбуттям покарання;

- 31 липня 2020 року Київським районним судом м. Харкова за ст.395 КК України, до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, звільнений 22 грудня 2020 року у зв`язку з відбуттям покарання;

- 07 листопада 2022 року Київським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 3 роки);

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Київського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2023 року засуджено ОСОБА_8 :

- за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці.

- за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за цим вироком частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2022 року та остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці.

Цим же вироком постановлено стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати:

- на користь ФОП ОСОБА_10 за проведення судових товарознавчих експертиз у загальному розмірі 1 698 грн. 93 коп.

- на користь держави за проведенням судової експертизи в розмірі 1 510 грн.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 19 жовтня 2022 року, приблизно о 13:00 годині, точний час в ході судового розгляду не встановлено, перебуваючи поруч зі станцією метрополітену «Студентська» в місті Харкові, діючи умисно, повторно, попрохав ОСОБА_11 дати його мобільний телефон «One Plus» 6T 8/256 GB, чорного кольору для того щоб зателефонувати знайомому, таким чином, запевнивши ОСОБА_11 у правдивості та добросовісності своїх дій та доцільності передачі йому вказаного мобільного телефону. У свою чергу, ОСОБА_11 добровільно передав власний мобільний телефон ОСОБА_8 , який не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо повернення мобільного телефону, зловживаючи довірою потерпілого, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись отриманим від ОСОБА_11 майном на власний розсуд, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 6 382 грн.

Крім того, на початку жовтня 2022 року, більш точного часу та дати в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_8 знаходився за своїм місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , будучи попередньо обізнаним про те, що його сусід ОСОБА_12 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , з 09 березня 2022 року територіально знаходиться за межами міста Харкова, таємно проник до квартири ОСОБА_12 через вхідні двері та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, заволодів: машинкою для гоління сірого кольору с написом DING LING RF-609, вартістю 206 грн. 50 коп.; тюбиком (пакунком) бальзаму після гоління синьо-сірого кольору з написами GILLETTE after shave balm ємкістю 100 мл., вартістю 180 гривень; флаконом з шампунем фіолетового кольору з написами MATRIX total results, ємкістю 300 мл., вартістю 199 гривень; курткою шкіряною жіночою, чорного кольору на змійці з биркою, на якій містяться написи AFTF BASIC, OUTERWEAR, MADE IN CHINA, size: m, вартістю 700 гривень; кофтою жіночою рожевого кольору, на якій вшита бирка з написом ANNE, S/M, вартістю 150 гривень; джинсовою сумкою з вшитою емблемою з написом GLOBE TROTTER, вартістю 30 гривень; футболкою чоловічою зеленого кольору з емблемою «ЗСУ», вартістю 40 гривень; кофтою жіночою жовтого кольору з вшитою биркою на якій наявні написи: MARWIN FRIEND, вартістю 120 гривень; спортивними штанами синього кольору з вшитою биркою з написом NICOLETTA, вартістю 50 гривень; майкою жіночою камуфляжного кольору, з вшитою биркою за написом MIKA, вартістю 40 гривень; жіночими шортами рожевого кольору за написом білого кольору «STAFF», вартістю 50 гривень; кофтою жіночою на змійці з капюшоном рожевого кольору, з вшитою биркою з написом «STAFF», розміром «S», вартістю 120 гривень; портфелем шкіряним коричневого кольору з ручкою, вартістю 180 гривень; кувшином металевим чорного кольору з візерунками, вартістю 350 гривень; картиною з малюнками, яка намотана на дерев`яний елемент, вартістю 150 гривень; картиною з малюнками, яка намотана на дерев`яний елемент, вартістю 150 гривень; тренажером у розібраному стані, а саме 4 елементи: 2 колеса, рукоятка, та трубка, вартістю 50 гривень; металево-пластиковим пристроєм чорно-зеленого кольору з написом «Аппарат ультрафиолетового облучения», Арт. 92/566, вартістю 750 гривень; дзеркалом з пластиковою рамкою чорного кольору, вартістю 30 гривень; курткою жіночою бордового кольору з капюшоном, з вшитою биркою з написом «T/ OTEX, 1997 TM, 42», вартістю 220 гривень; тепловентилятором Saturn моделі ST-HT7645K, вартістю 450 гривень; сокирою з дерев`яною рукояткою та металевим обухом, вартістю 200 гривень; сокирою з дерев`яною рукояткою та металевим обухом, вартістю 200 гривень; чоловічим камуфляжним бушлатом, вартістю 600 гривень.

Після чого, ОСОБА_8 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 5 215 гривень 50 копійок.

Крім того, ОСОБА_8 26 листопада 2022 року у першій половині дня, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, скориставшись безкоштовним кросплатформеним мобільним месенджером «Telegram» в телеграм-боті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », замовив у невстановленої під час досудового розслідування особи психотропну речовину PVP, оплативши шляхом переказу грошових коштів з терміналу «Easy Pay» грошові кошти в сумі 250 гривень, на невстановлені під час досудового розслідування реквізити електронного гаманця, після чого отримав повідомлення з географічними координатами місця знаходження психотропної речовини. ОСОБА_8 ввів згадані координати до застосунку «Карти» в його смартфоні, прибувши у вказане місце, у торці будинку АДРЕСА_3 знайшов залишений йому невстановленою особою паперовий згорток синього кольору всередині якого знаходився зіп-пакет з психотропною речовиною PVP, який поклав до лівої кишені куртки, та з вищевказаного місця пішов разом з придбаною психотропною речовиною, тим самим незаконно придбав та почав зберігати для особистого вживання без мети збуту психотропну речовину, обіг якої заборонено.

Протиправна діяльність ОСОБА_8 , пов`язана з незаконним придбанням та зберіганням психотропної речовини була припинена працівниками поліції, які 26 листопада 2022 року під час огляду місця події в період часу з 12:04 год. по 12:24 год. по АДРЕСА_4 виявили та вилучили у ОСОБА_8 паперовий згорток синього кольору, всередині якого знаходився зіп-пакет з речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,2275 грама, обіг якої заборонено, яку ОСОБА_8 незаконно придбав та у подальшому зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Крім того, 27 листопада 2022 року близько об 11:00 год. ОСОБА_8 знаходився за адресою: АДРЕСА_5 та діючи повторно, в ході спілкування з раніше малознайомим йому ОСОБА_13 попросив у останнього, під приводом здійснити дзвінок, мобільний телефон «Tecno POP 5 LTE» у корпусі синього кольору, вартістю - 3 520,84 грн. Отримавши від ОСОБА_13 мобільний телефон для, начебто здійснення телефонного дзвінка, ОСОБА_8 з даним мобільним телефоном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 3 520,84 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка їх подала

Прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини провадження, які суд визнав доведеними, винуватість і кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню ч.4 ст.70 КК України.

Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5років 4місяці; На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вирокомКиївського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2022 рокубільш суворим, призначеним за цим вироком, визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці; За ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки; На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2022 року та остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці.

В обґрунтування посилається на те, що суд при призначенні ОСОБА_8 покарання не врахував, що за даним вироком останній вчинив епізод противоправної діяльності - у жовтні 2022 року крадіжку у потерпілого ОСОБА_12 до постановлення вироку Київського районного суду м.Харкова від 07 листопада 2022 року, у зв`язку з чим, покарання ОСОБА_8 повинно бути призначене з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника щодо законності вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, за які його засуджено за обставин, викладених у вироку, суд обґрунтував наявними у провадженні доказами в їх сукупності, навівши відповідні висновки у вироку, які не заперечувались обвинуваченими під час судового розгляду.

А тому висновки суду щодо фактичних обставин провадження, доведеності винуватості обвинуваченого, кваліфікації його дій, які не оскаржувалися також в апеляційній скарзі прокурора, згідно до ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню ч.4 ст.70 КК України, колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, тоді суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Такі вимоги закону України про кримінальну відповідальність носять імперативний характер та є обов`язковими для суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Аналогічні правові висновки висловлені в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 25 червня 2018 року (справа №511/37/16-к, провадження №51-830км18), де наведений процес призначення такого покарання, який проходить наступні стадії:

1) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо;

2) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст.70 КК);

3) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених новим та попереднім вироками, і зарахування у строк покарання повністю або частково відбутого покарання за попереднім вироком (ч.4 ст.70, ст.72 КК);

4) призначення покарання за злочин, вчинений після постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо;

5) визначення та призначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст.70 КК);

6) призначення остаточного покарання за сукупністю вироків (ч. 1 ст. 71 КК).

Зазначене свідчить, що такий правовий підхід в питаннях призначення покарання є вже тривалий час сталим з боку судової практики.

Незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, визнається неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів кримінального провадження та судом, вироком Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2022 року ОСОБА_8 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 3 роки).

Поряд з цим, за даним вироком ОСОБА_8 вчинив епізод противоправної діяльності - у жовтні 2022 року крадіжку у потерпілого ОСОБА_12 до постановлення вироку Київського районного суду м.Харкова від 07 листопада 2022 року, а тому суд першої інстанції при призначенні покарання повинен був застосувати положення ч.4 ст.70 КК України та призначити покарання за сукупністю злочинів, вчинених за новим та попереднім вироками.

Таким чином, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував вимоги ч.4 ст.70 КК України, що в даному випадку відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування вироку.

Згідно ст.50, 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також дані, які всебічно характеризують особу винного. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Тільки з врахуванням та належним аналізом усіх цих обставин у своїй сукупності буде досягнуто необхідного балансу верховенства права та справедливості при вирішенні цього питання.

Такі вимоги кореспондуються з правовими позиціями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, а також приписами, зазначеними в ч.1 ст.1 КК України, ст.2 КПК України.

Відповідно до ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.190, ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, колегія суддів враховує апеляційну вимогу та доводи прокурора, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини кримінального провадження і дані про особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, будучи неодноразово судимий за умисні корисливі злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та знов вчинив умисні корисливі злочини проти власності.

Колегія суддів також враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасувати та відповідно до вимог, передбачених п.2 ч.1 ст. 420 КПК України, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання в межах ч.2 ст.190, ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України та у виді і розмірі, як це зробив суд першої інстанції та зазначив прокурор в своїйапеляційній скарзі, а також додаткового за правовою формулою, передбаченою ч.4 ст.70 КК України, про що також не заперечував обвинувачений під час апеляційного розгляду.

На думку колегії суддів, таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вирокомКиївського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2022 рокубільш суворим, призначеним за цим вироком, визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

Призначити ОСОБА_8 покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2022 року та остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 2 (два) місяці.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з 01 листопада 2023 року.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк перебування його під вартою з 29 листопада 2022 року до 25 липня 2024 року включно.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4