Справа №504/4326/24
Провадження №1-кс/504/432/24
Комінтернівський районний суд Одеської області
УХВАЛА

02.12.2024с-ще Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5 смт. Доброслав, клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000243, внесеному до ЄРДР 29.09.2024 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді на посаді номер обслуги 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», -

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000243, внесеному до ЄРДР 29.09.2024 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ХІ від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб.

Який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №469/2024 від 23.07.2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2023 № 3691-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Відтак, із 24.02.2022 безперервно діє правовий режим воєнного стану.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №312 від 08.11.2023 військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_5 номер обслуги 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з дня зарахування до військової частини НОМЕР_1 тобто з 08.11.2023 ОСОБА_5 почав проходити військову службу та набув статусу військовослужбовця.

Відтак, з дня зарахування до військової частини НОМЕР_1 тобто з 08.11.2023 ОСОБА_5 почав проходити військову службу та набув статусу військовослужбовця.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем солдат ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, умисно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 26.07.2024 близько 18 год. 00 хв. більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 прибув до території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, впевнившись що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу зайшов через хвіртку до території вказаного домоволодіння де шляхом віджиму метало-пластикового вікна проник до житлового будинку, звідки таємно викрав майно належне на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: цифровий супутниковий приймач ТБВЧ марки «Viasat» модель SRT 7711 вартістю 200 гривень, автомобільну зимову гуму марки «Kumho» 235/55 R13 у кількості 4 одиниці загальною вартістю 8664 гривні, пристрій травматичної дії «Форт 12РМ» № НОМЕР_3 калібру 9мм Р.А. вартістю 26004 гривень, патрони до пристрою травматичної дії в кількості 20 одиниць загальною вартістю 440 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 35308 (тридцять п`ять тисяч триста вісім) гривні 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

За вищевикладених обставин, 28.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав, не заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя заслухавши прокурора, слідчого та підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час необхідно частково задовольнити з наступних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.09.2024, протоколом огляду місця події від 28.09.2024, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 01.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.10.2024, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 від 03.10.2024, протоколом обшуку від 23.10.2024 за місцем мешкання ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.10.2024, протоколом обшуку від 23.10.2024 за місцем мешкання ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.10.2024, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 від 24.10.2024, протоколом огляду речей та документів від 25.10.2024, протоколом додаткового допиту потерпілої Чайковської від 25.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 26.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 26.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 30.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 30.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 30.10.2024, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_18 від 30.10.2024, висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №5135/24 від 13.11.2024, висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №5203/24 від 19.11.2024, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України від 27.11.2024, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.11.2024, в ході якого він надав покази щодо обставин вчинення ним злочину та іншими доказами у їх сукупності, які зібрані у ході досудового розслідування.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю.

Відповідно до п. п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, у даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п. 1 листа за № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.99 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_19 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, враховуючи, що ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях він може спробувати переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинені злочин, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому маючи інший запобіжний захід, аніж домашній арешт, ОСОБА_19 матиме можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків та очевидців по вказаному кримінальному провадженні, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати суду неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Натомість ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення слідчим та прокурором не доведений, оскільки підозрюваний вчинив злочин вперше та є раніше не судимим.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення OHara v. U№ited Ki№gdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1 (с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення №.C. v. Italy of 11 Ja№uary 2001, § 45).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан.

Крім того, суд враховує, обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, зокрема і те, що ОСОБА_19 не має міцних соціальних зв`язків, не працює та відсутність у підозрюваного постійного місця роботи.

Більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що строки запобіжного заходу не можуть перевищувати 60 днів, а також строків досудового слідства, у зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства та на строк, що не перевищує 56 діб, тобто до 27.01.2025.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000243, внесеному до ЄРДР 29.09.2024 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 22:00 по 06:00 годин наступної доби, строком на 56 діб, тобто до 27.01.2025, що полягає в забороні залишати підозрюваному житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду який здійснює досудове розслідування, судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися із будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити спілкуватися з свідками та іншими учасниками кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1