Номер провадження: 11-сс/813/1172/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 20.07.2024 якою в межах к/п № 0000304 від 17.07.2024 відносно

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лісне Тарутинського р-ну Одеської обл., громадянина України, працюючого доставщиком в мережі ресторанів "Take Five", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15.09.2024, без визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській обл. ОСОБА_11 та був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.09.2024 із утриманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, без визначенням застави.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину, врахував його суспільну небезпеку та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу, який не є для підозрюваного безальтернативним.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_12 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є необґрунтованою з таких підстав:

- прокурором не доведено, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_10 може лише найбільш суворий запобіжний захід;

- підозрюваний ОСОБА_10 має на утримання матір, постійне місце проживання, раніше не судимий, дає правдиві показання по справі та готовий співпрацювати із органом досудового розслідування;

За таких обставин, захисник ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 20.07.2024 та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання і застосувати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги захисник ОСОБА_12 та просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі з огляду на такі обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В той же час, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Оскільки в апеляційній скарзі захисник не оспорює обґрунтованість підозри ОСОБА_10 апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу в цій частині та констатує, що його підозра у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та виправдовує необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається із обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, знищити, сховати чи спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та/або незаконно впливати на свідків.

Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винуватим, специфікою інкримінованого злочину та його обізнаністю про особу свідків. Апеляційний суд у цьому контексті також враховує, що на теперішній час не всі свідки та інші особи, які імовірно причетні до вчинення інкримінованого злочину встановлені.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Апеляційний суд також враховує суспільну небезпеку інкримінованого злочину, ту обставину, що за версією органу досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_10 отримував від невстановленої особи грошові кошти, різного роду поради та інформацію, міг використовувати у своїй діяльності мобільні пристрої, комп`ютерну техніку, у зв`язку з чим погоджується із висновком слідчого судді відносно того, що на даному етапі досудового розслідування процесуальна поведінка ОСОБА_13 вимагає виключного контролю.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Колегія суддів враховує посилання захисника відносно того, що підозрюваний ОСОБА_10 має матір, має місце проживання, раніше не судимий, однак зауважує, що зазначені обставини не спростовають поза розумним сумнівом існування зазначених вище ризиків.

При цьому, запобіжний захід застосований до ОСОБА_10 на визначений строк, а питання доцільності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою буде перевірена слідчим суддею через нетривалий час.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_10 , на даному етапі досудового розслідування, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, який на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 176, 177, 182, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2024, якою в межах к/п № 0000304 від 17.07.2024 відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15.09.2024, без визначенням застави- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4