Справа №443/1277/24
Провадження №1-кп/443/123/24
ВИРОК

іменем України

08 серпня 2024 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів справу на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000211 від 19.02.2024, який надійшов зі Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури 23.07.2024, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сугрів, Жидачівського району, Львівської області, проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , працюючого фізичною-особою підприємцем, із вищою освітою, раніше судимого вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 13.12.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України до штрафу в розмірі 10 200 гривень та вироком Жидачівського районного суду від 09.05.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі терміном на 5 років, згідно ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 3 роки, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 08.01.2024 у справі №443/2332/23, яка набрала законної сили 26.01.2024, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 (п`ять) років та безоплатного вилучення транспортного засобу.

Крім цього, постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.01.2024 у справі №443/2173/23, яка набрала законної сили 16.02.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 (п`ять) років 8 (вісім) місяців 3 (три) дні та безоплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на невиконання постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 08.01.2024 у справі №443/2332/23 та постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 24.01.2024 у справі №443/2173/23, щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, діючи умисно, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керування транспортними засобами.

Так, ОСОБА_3 , 18.02.2024 о 15 год 09 хв, достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, діючи систематично, умисно, всупереч постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 08.01.2024 у справі №443/2332/23 та постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 24.01.2024 у справі №443/2173/23, які набрали законної сили, маючи реальну можливість їх виконати, у встановлений вказаними судовими рішеннями термін, діючи систематично, умисно керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, де був зупинений працівниками СРПП ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, та відносно якого було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 665420 за ч. 3 ст.130 КУпАП.

В результаті чого, постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 05.04.2024 у справі №443/407/24, яка набрала законної сили 24.05.2024, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років та без конфіскації транспортного засобу. Тим самим, ОСОБА_3 маючи реальну можливість виконати постанову суду злісно її порушив.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності його позиції по інкримінованому кримінальному правопорушенні, вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що йому було достовірно відомо, що постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 08.01.2024 у справі №443/2332/23, яка набрала законної сили 26.01.2024, його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 (п`ять) років та безоплатного вилучення транспортного засобу.

Крім цього, постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.01.2024 у справі №443/2173/23, яка набрала законної сили 16.02.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 (п`ять) років 8 (вісім) місяців 3 (три) дні та безоплатного вилучення транспортного засобу.

18.02.2024 о 15 год 09 хв, достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, діючи систематично умисно, всупереч постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 08.01.2024 у справі №443/2332/23 та постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 24.01.2024 у справі №443/2173/23, які набрали законної сили, маючи реальну можливість їх виконати, у встановлений вказаними судовими рішеннями термін, діючи систематично умисно керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, де був зупинений працівниками СРПП ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, та відносно якого було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 665420 за ч. 3 ст.130 КУпАП.

В результаті чого, постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 05.04.2024 у справі №443/407/24, яка набрала законної сили 24.05.2024, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років та без конфіскації транспортного засобу.

Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а тому з врахуванням того, що у нього є міцні соціальні зв`язки, є сім`я, дружина та малолітня донька, просив суд обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , зважаючи на повне визнання обвинуваченим вини у скоєному, враховуючи обставини які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, а також особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню доньку просить суд обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить суд не досліджувати докази щодо тих обставин, які учасниками не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Просить ОСОБА_3 обрати покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. Вирок Жидачівського районного суду від 09.05.2024 яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі терміном на 5 років та згідно ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком на 3 роки, виконувати самостійно.

Отримавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 , та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , у скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є нетяжким злочином, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінального правопорушення, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення та його мотиви, особу обвинуваченого, який згідно ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості, непрацюючий, на обліку та лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку лікаря-нарколога, позитивно характеризується за місцем реєстрації, має на утриманні малолітню доньку.

Зважаючи на показання обвинуваченого, який вину визнав, суду пояснив, щиро розкаюється у вчиненому, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладених вище обставин кримінального провадження, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин які обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_3 будучи раніше судимим вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 13.12.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України до штрафу в розмірі 10 200 гривень, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив аналогічний злочин, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції передбаченої ч.1 ст. 382 КК України.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Окрім цього, судом встановлено, що вирок Жидачівського районного суду від 09.05.2024 ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі терміном на 5 років та згідно ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Вищевказане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , вчинив до постановлення вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 09.05.2024.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначено, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 09.05.2024, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки слід виконувати самостійно.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 370,371,374, 615 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 09.05.2024., яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- цифровій носій інформації hp DVD-R 4.7 GB 120 min з відеозаписами нагрудної камери поліцейського та відео реєстратор службового автомобіля, на якому зафіксовано факт притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, що мав місце 18.02.2024, який згідно постанови про визнання речових доказів та долучення до матеріалів провадження від 22.02.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000211 від 19.02.2024 - залишити при матеріалах вказаного кримінального провадження.

-два компакт-диски, на яких зафіксовано факт притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 126, 130, 122 КУпАП, які згідно постанови про визнання речових доказів та долучення до матеріалів провадження від 26.04.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000211 від 19.02.2024 - залишити при матеріалах вказаного кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку за винятком з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1