Справа № 697/1291/24
Провадження № 1-кс/697/221/2024
У Х В А Л А

Іменем України

22 липня 2024 року м. Канів

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого СВ ВП № 1 ЧРУП ГУ НП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів, Черкаської області клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, остання судимість за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за матеріалами кримінального провадження № 0000176 від 04.06.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..

В обгрунтування клопотання зазначено, що у слідчому відділенні відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000176 від 04.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан на всій території України, який продовжено Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 з 14.05.2024 строком на 90 діб, однак ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 24.01.2024 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став та в період невідбутої частини покарання повторно вчинив злочин проти власності.

Так, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, 03.06.2024 близько 19:00 години, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, незаконно проник через незамкнені вхідні двері до квартири АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав грошові кошти в сумі 2200 грн, які належали потерпілій ОСОБА_7 та мобільним телефон марки «Xiaomi Redmi 13С», що належить потерпілій ОСОБА_6 , вартістю згідно товарного чеку від 09.02.2024 - 5671 грн, всередині якого знаходились дві сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю згідно довідки від 26.06.2024 150 грн. за одну сім-картку, загальною вартістю 300 грн., однак під час вчинення злочину був виявленим малолітньою ОСОБА_8 , яка перебувала у вищевказаній квартирі та спостерігала за ним, після чого, ОСОБА_5 , побачивши ОСОБА_8 та усвідомлюючи те, що його протиправні дії було викрито, одразу ж вибіг з вказаної квартири з викраденим майном не дивлячись на те, що остання почала бігти за ним та прохала зупинитись і повернути викрадене ним майно, однак ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та вибіг з вищевказаного будинку після чого зник у невідомому напрямку, і таким чином відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , чим завдав їм майнової шкоди на загальну суму 8171 грн.

Так, 28.06.2024 ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні нового умисного кримінального правопорушення проти власності, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_5 надавати будь-які покази відмовився, користуючись правами, передбаченими ст. 63 Конституції України.

Як зазначено в клопотанні, обставинами, що в сукупності вказують на можливість і необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також є:

1) підозрюваному ОСОБА_5 повних 35 років, має задовільний стан здоров`я, не має постійного місця роботи, відсутні міцні соціальні зв`язки, неодружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей та інших членів родини;

2) тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що згідно з ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років;

3) вчинення повторного умисного тяжкого злочину проти власності в період відбування іспитового строку за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.01.2024, за яким останнього засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, у зв`язку з чим останній має можливість без обмежень вчиняти повторні кримінальні правопорушення та здійснювати вплив на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, які дають викривальні покази відносно останнього.

Вказані фактори дають змогу безперешкодно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вищенаведене свідчить про можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень та фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку слідчого, прокурора чи суду та перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Таким чином, метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 відразу ж залишив місце вчинення кримінального правопорушення та у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років та з метою ухилення від відбуття покарання, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, і крім цього у ОСОБА_5 відсутні будь які міцні соціальні зв`язки та наявність постійного місця роботи;

- незаконно впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, оскільки вони дають підтверджуючі покази про те, що ОСОБА_5 вчинив даний умисний злочин, і таким чином, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, він матиме реальну можливість незаконно впливати на них для змінення їх показів відносно нього;

- вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема відносно свідків та потерпілих шляхом незаконного впливу на них, для забезпечення відвернення та уникнення кримінальної відповідальності та призначеного судом покарання.

Окрім цього встановлено, що 19.06.2024 Канівським відділом Смілянської окружної прокуратури до Канівського міськрайонного суду Черкаської області скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0000060 від 04.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.05.2024 по вищевказаному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливістю внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та 09.05.2024 визначений розмір застави був внесений за ОСОБА_5 , після чого його було звільнено із ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» та перебуваючи на волі, останній повторно, 03.06.2024, допустив вчинення нового умисного злочину проти власності у кримінальному провадженні № 0000176 від 04.06.2024 за ч. 4 ст. 186 КК України, що у свою чергу вказує на необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та унеможливлює здійснення за ним будь-якого контролю з боку слідчого, прокурора чи суду.

У судовому засіданні слідча просила обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Прокурор подане клопотання підтримав, пояснивши, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, міра покарання за вчинення якого, передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та беручи до уваги те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, та перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення, що фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку слідчого, прокурора чи суду, а тому є всі підстави в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд, заслухавши доводи прокурора, слідчого, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри.

З поданого клопотання вбачається, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 , даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 , даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного з потерпілою ОСОБА_6 , даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного із свідком ОСОБА_10 , даними протоколу обшуку від 26.06.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема відносно свідків та потерпілих шляхом незаконного впливу на них, для забезпечення відвернення та уникнення кримінальної відповідальності та призначеного судом покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує, що у кримінальному провадженні наявні вагомі докази, наведені вище, на підставі яких слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінюючи зазначені ризики, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є обґрунтований, оскільки у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, він неодружений та не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей та інших членів родини, відсутнє постійне місце роботи, тобто, легальні засоби для існування на території України, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих є обґрунтованим, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 знає місце мешкання свідків, потерпілих та будучи на волі може здійснювати тиск на них, з метою зміни показань, наданих під час досудового розслідування, оскільки, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства жоден доказ, зібраний під час досудового розслідування, не має наперед встановленої сили та досліджується безпосередньо під час судового розгляду.

Слідчий суддя також враховує, що ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.05.2024 по кримінальному провадженні № 0000060 від 04.04.2024, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливістю внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та 09.05.2024 визначений розмір застави був внесений за ОСОБА_5 , після чого його було звільнено із ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» та після чого, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні повторного умисного тяжкого злочину проти власності в період відбування іспитового строку, у зв`язку з чим неможливо запобігти ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема відносно свідків та потерпілого шляхом незаконного впливу на них для забезпечення відвернення та уникнення кримінальної відповідальності і застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, чи інших більш м`яким запобіжних заходів, не буде слугувати достатньою гарантією належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Крім наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим також враховує особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 неодружений, утриманців не має, не працює, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину.

Слідчий суддя вважає, що встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, застосування до підозрюваного міри більш м`якого запобіжного заходу.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім цього, слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що є суттєвим елементом при оцінюванні наведених ризиків, зокрема щодо переховування, тиску на свідків та потерпілих, приховування речових доказів, тощо.

Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання та мінімізації вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного на даному початковому етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин:

- особисте зобов`язання недоцільно застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та його застосування не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків;

- особисту поруку в даному випадку також неможливо застосувати, оскільки на адресу слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження, не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 .. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину;

- домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю, з метою запобігання вищевказаним ризикам.

Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Таким чином, прокурором та слідчим в судовому засіданні доведена наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, які свідчать про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01 січня 2024 року 1 розмір становить 3 028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

У відповідності до вимог ст. 183 КПК України, слідчий суддя визначає підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави в сумі, що становить 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 грн., та вважає, що така сума застави буде достатньою для забезпечення його належної поведінки.

Слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити, що в разі внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно обчислювати з моменту взяття під варту підозрюваного.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 терміном на 60 діб задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів, тобто до 19 вересня 2024 року включно.

Термін тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 22 липня 2024 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави: 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн..

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 . наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1