Справа № 134/1638/24
УХВАЛА

Іменем України

09 жовтня 2024 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Наталія Баранівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про застосування відносно нього положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024,

встановив:

В провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області перебуває клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

У клопотанні ОСОБА_4 посилається на те, що він відбуває покарання за ч. 1 ст. 185 КК України та у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння просить переглянути його справу.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_4 та представник виправного центру в судове засідання не з`явилися.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, вказавши, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення також інших кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 не скасована та не пом`якшена. Окрім того, згідно вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 17.12.2021 року ОСОБА_4 04.12.2021 року здійснив крадіжку грошей в сумі 9500 грн., а станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» становив 2270 грн., що свідчить про відсутність підстав для звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 23 березня 2023 року затверджено угоду про примирення, укладену 29.12.2022 між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 08.10.2022. Так, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.; за ч. 2 ст. 125 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднано невідбуту ОСОБА_4 частину покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 17.12.2021 та призначено йому остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеження волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 травня 2023 року вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 23 березня 2023 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України змінено через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Постановлено вказати у резолютивній частині вироку, що початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня ухвалення вироку суду. В решті вирок залишено без змін.

З 20 грудня 2022 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)».

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, вказаним Законом фактично частково декриміналізовано (в залежності від обсягу вартості майна, яким заволоділа особа) відповідальність за ст. ст. 185, 190, 191 КК України.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Згідно частини 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн., а 50 % від його розміру становили 1135,00 грн.

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за який він засуджений вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року, вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, мала б перевищувати 2270 грн.

Водночас, згідно вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року, покарання за яким частково приєднано до покарання, призначеного вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 23 березня 2023 року, за яким ОСОБА_4 наразі відбуває покарання у виді обмеження волі в ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)», ОСОБА_4 04 грудня 2021 року здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 9500 грн., що більше прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 - 2270 гривень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 23 березня 2023 року, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя