ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря судового

засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні троє малолітніх дітей та матір похилого віку з другою групою інвалідності,-

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2024 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 та звільнено його умовно-достроково від відбування покарання у виді виправних робіт.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 було засуджено вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2022 року за ч.2 ст.307 КК України до покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на 2 роки із конфіскацією майна, крім житла.

20 грудня 2023 року ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі було замінено більш м`яким покаранням у виді виправних робіт за місцем роботи із відрахуванням 20% його заробітку строком на 10 місяців 5 днів.

ЄУНСС: 715/1029/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8

Номер провадження: 11-кп/822/357/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Відповідно до Наказу №1-к/тр від 03 січня 2024 року, ОСОБА_6 прийнятий на роботу підсобним робітником в КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» з 09 січня 2024 року та відбуває покарання у виді виправних робіт.

Дослідивши матеріали справи та характеризуючі дані про засудженого, суд першої інстанції дійшов висновку, що мета покарань, призначених ОСОБА_6 , досягнута, а тому клопотання про умовно-дострокове звільнення підлягає задоволенню.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану ухвалу прокурор Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника.

На думку прокурора, ухвала районного суду підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що вона є необґрунтованою і невмотивованою.

За твердженням апелянта, суд першої інстанції не врахував той факт, що до засудженого ОСОБА_6 судом раніше двічі було застосовано положення закону, яким було пом`якшене його становище - стаття 69 КК України при призначенні покарання за ч.2 ст.307 КК України та заміна покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи у порядку ст.82 КК УКраїни.

Вказує, що поза увагою районного суду залишилася тяжкість та суспільна небезпечність кримінального правопорушення, за вчинення якого засуджено ОСОБА_6 .

На переконання прокурора, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт не забезпечує досягнення мети покарання, передбаченої ст.50 КК України, оскільки створює в інших осіб враження про мінімальність покарання за вчинення такого виду злочину.

Враховуючи викладене, апелянт вважає, що оскаржуване рішення не відповідає положенням ст.370 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

На апеляційну скаргу прокурора від захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 надійшли заперечення, в яких адвокат просить залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу районного суду - без змін, наводячи власні доводи на спростування вимог апелянта.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Засуджений та його захисник заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити без змін ухвалу районного суду.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового провадження в судових дебатах, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вказані вимоги були у повній мірі дотримані.

Згідно ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Із врахуванням положень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», встановлено, що засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 частини покарання у виді виправних робіт.

По звільненню з місць позбавлення волі ОСОБА_6 влаштувався на роботу з повним робочим днем, з посадовим окладом 7100 грн на місяць, матеріали справи містять розрахункові дані та відомості про відрахування 20% у дохід держави з січня по серпень 2024 року.

За місцем роботи в КП «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» ОСОБА_6 характеризується виключно позитивно, також добре характеризується і за місцем проживання в с.Коровія.

З відомостей, наданих уповноваженим органом з питань пробації, встановлено, що ОСОБА_6 під час перебування на обліку не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, зарекомендував себе з позитивної сторони, дотримується вимог, покладених на нього у порядку КВК України.

З довідки про склад сім`ї районним судом встановлено, що ОСОБА_6 проживає з матір`ю 1948 р.н., дружиною та двома неповнолітніми дітьми.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи захисник надав копію свідоцтва про нароження серії НОМЕР_1 , згідно якого в ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилася третя дитина.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 пояснив, що на теперішній час є єдиним годувальником у сім`ї, на його утриманні перебуває дружина, троє малолітніх дітей та матір похилого віку, яка має інвалідність та не може себе обслуговувати через багаточисельні операції. Вказав, що його заробітна плата є єдиним засобом виживання сім`ї.

Перевіривши ці обставини, колегія суддів вважає, що всупереч доводам прокурора рішення суду першої інстанції ґрунтується на вимогах закону та відповідає встановленим під час розгляду клопотання даним про особу засудженого, які свідчать про те, що ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_6 судом раніше вже двічі було покращено його становище, шляхом застосування положень ст.ст.69,82 КК України, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки ці обставини не позбавляють його права на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

До того ж, згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.

Щодо посилань прокурора на тяжкість і суспільну небезпечність злочину, за який було засуджено ОСОБА_6 , то колегія суддів вважає, що цим обставинам була надана вичерпна оцінка судом при ухваленні вироку та призначенні покарання, у той час як на цьому етапі предметом дослідження є поведінка засудженого та його ставлення до праці під час відбування покарання.

Аналізуючи матеріали справи, апеляційний суд вважає, що протягом усього строку відбування покарання за вироком Глибоцького районного суду м.Чернівці від 27 травня 2022 року поведінка засудженого ОСОБА_6 та його ставлення до праці переконливо свідчили про його прагнення довести своє виправлення.

Інших обставин, які би вказували на те, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення, прокурором не було наведено.

Таким чином, колегія суддів установила, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.370 КПК України і не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404,405,407,418,419,537,539 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2024 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у виді виправних робіт - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П. , підпис) (ПІБ)

22.10.2024 року

(дата засвідчення копії)