ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/782/24

1-кп/609/79/2024

03 жовтня 2024 року

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 14 лютого 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіївці Шумського району Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, депутатом не являється, в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2024 року із Тернопільської обласної прокуратури до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000087 від 14 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що 14.02.2024р., приблизно о 17 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував за місцем свого проживання у приміщенні кімнати в житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході розпивання спиртних напоїв, виник словесний конфлікт із його товаришем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_8 14.02.2024р., близько 17 год. 00 хв. перебуваючи за місцем свого проживання у приміщенні кімнати житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час словесного конфлікту, знаючи про те, що здоров`я і життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально карним, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, маючи на меті вчинити вбивство, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв із столу кухонний ніж та умисно, цілеспрямовано і рішуче наніс ОСОБА_7 один удар ножем в передню ділянку грудної клітки зліва в область серця, яке є життєво важливим органом, в результаті чого спричинив йому одиночне, проникаюче поранення передньої поверхні лівої половини грудної клітки, з ушкодженням серцевої сумки, лівого шлуночка серця, що призвело до розвитку масивної гематоми у передньому середостінні потерпілого, спричинило утворення гемоперикарду та лівобічного гемотораксу і супроводжувалось важким гіповолемічним шоком III ст.

Таким чином, ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки вчасним наданням медичної допомоги вдалось запобігти смерті потерпілого ОСОБА_7 та госпіталізувати його до медичного закладу.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України - закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, не визнав, вказав, що 14.02.2024р., близько 8-9 год. ранку він зателефонував до ОСОБА_7 та попросив його повернути зарядний пристрій, який позичав на передодні. На його прохання ОСОБА_7 привіз вказане зарядне, вони поговорили і ОСОБА_7 залишив його будинок. Через деякий час ОСОБА_7 повернувся та привіз із собою випивку, яку вони спільно розпили, після чого ОСОБА_7 пішов по особистих справах, а він пішов спати. Біля 16 год. ОСОБА_7 знову приїхав, розбудив його і вони продовжили випивати. Під час розпивання алкогольних напоїв у нього із ОСОБА_7 виник конфлікт, оскільки ОСОБА_7 дорікав, що батько ОСОБА_7 воює, а його брат знаходиться в дома. Як наніс удар ножем не пам`ятає. Пам`ятає, лише як розпивали спиртні напої, а в подальшому, як підняв футболку ОСОБА_7 , притулив до рани рушник та зателефонував сусідці ОСОБА_10 , якій повідомив, що наніс удар ножем ОСОБА_7 та попросив викликати швидку допомогу. Згодом прийшла ОСОБА_11 та викликала медиків. Весь цей час він сидів біля ОСОБА_7 , одразу протверезів та не міг зрозуміти, що відбувається, оскільки не мав жодного наміру зашкодити ОСОБА_7 , з яким товаришував та не мав жодних конфліктів. Чому самостійно не викликав швидку допомогу не знає. Одразу зателефонував сусідці, оскільки її номер був перший в його телефонній книзі. Не заперечує факт нанесення ножового поранення ОСОБА_7 , однак вважає, що в його діях наявні ознаки нанесення тяжких тілесних ушкоджень останньоиму.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду, зокрема:

Наданими в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який суду показав, що 14.02.2024р., близько 8.00 8.30 год. до нього зателефонував ОСОБА_8 та попросив повернути його зарядний пристрій. Повернувши ОСОБА_8 зарядне він поїхав по особистих справах. Біля 15.00 15.30 год. ОСОБА_8 знову зателефонував до нього та попросив приїхати. Приїхавши до ОСОБА_8 , вони почали розпивати алкогольні напої. Через деякий час він знову поїхав по особистих справах та згодом повернувся до ОСОБА_8 , з яким продовжив розпивати алкогольні напої під час чого у нього та ОСОБА_8 виник конфлікт, через те, що брат ОСОБА_8 повернувся з війни та знаходиться в дома, а його батько воює. Під час конфлікту ОСОБА_8 викрикував, що він не правий, а його батько не бачив того, що бачив брат ОСОБА_8 . Після вказаного конфлікту ОСОБА_8 взяв в руки ніж, який лежав на столі, показав йому його, сказав подивитися який він гострий та почав нарізати ним сало. Через деякий час, ОСОБА_8 знову взяв в руки ніж та вколов ним його. Відчувши на тілі кров та повідомивши ОСОБА_8 , що його болить, ОСОБА_8 кинув ніж на стіл, підняв його куртку та светр, взяв рушник та почав витирати кров, яка виступала з рани, після чого подзвонив до сусідки, якій повідомив про подію. Скільки пройшло часу від удару до дзвінка сусідці не пам`ятає. Після нанесення удару ОСОБА_8 говорив, що не хотів цього робити, по дорозі в лікарню тримав його за руку та просив пробачення. Вважає, що у ОСОБА_8 не було підстав позбавляти його життя, оскільки вони товаришують та не мали до цього серйозних конфліктів, просив ОСОБА_8 суворо не карати.

Наданими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_12 , яка суду показала, що являється матір`ю потерпілого ОСОБА_7 14.02.2024р., після телефонного дзвінка ОСОБА_8 її син ОСОБА_7 пішов до ОСОБА_8 . Через дві години, будучи напідпитку, ОСОБА_7 повернувся додому, взяв телефон і пішов у невідомому їй напрямку. Того ж дня, у вечірню пору доби (точного часу не пам`ятає) її молодшому сину ОСОБА_13 зателефонував сусід та сказав прийти до ОСОБА_8 . Приблизно за 10-15 хв. молодший син повернувшись від ОСОБА_8 та повідомив, що ОСОБА_7 забирають в лікарню через удар ножем в серце, який наніс ОСОБА_8 . По дорозі в медичний заклад у кареті швидкої допомоги постійно перебував ОСОБА_8 . ОСОБА_7 лікувався в Шумській лікарні, а згодом в Тернопільській. Станом на зараз ОСОБА_7 відчуває наслідки вчиненого кримінального правопорушення.

Наданими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду показав, що являється рідним братом ОСОБА_7 14.02.2024р., ОСОБА_8 подзвонив до його брата ОСОБА_7 та попросив прийти до нього, що ОСОБА_7 і зробив. Через деякий час ОСОБА_7 прийшов додому та згодом, після телефонного дзвінка, знову кудись пішов. Того ж дня, в проміжку між 16-17 год., до нього зателефонував ОСОБА_14 та сказав прийти до ОСОБА_8 , щоб забрати брата. Прийшовши до обвинуваченого, у веранді його домогосподарства, побачив ОСОБА_7 , який лежав на дивані, а також ніж та пусту пляшку, які лежали на столі. Окрім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у домогосподарстві знаходився депутат сільської ради ОСОБА_14 , та сестра обвинуваченого ОСОБА_11 , яка викликала швидку допомогу. ОСОБА_14 та ОСОБА_11 попросили його піти додому та зібрати речі брата, які будуть необхідні йому в лікарні. Після того, як він зібрав речі та повернувся у домогосподарство ОСОБА_8 , на місце події вже прибула карета швидкої допомоги. По дорозі в медичний заклад разом із ним в кареті швидкої допомоги також перебував ОСОБА_8 , який тримав ОСОБА_7 за руку та говорив, що він цього не хотів.

Також свідок ОСОБА_13 , вказав, що його брат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 , близько 10 років перебувають у дружніх відносинах, інколи у них виникали конфлікти, які закінчувалися мирним шляхом.

Наданими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду показав, що 14.02.2024р., до нього зателефонував сусід ОСОБА_16 та повідомив, що ОСОБА_8 здійснив ножове поранення ОСОБА_7 . Відповівши ОСОБА_16 , що знаходиться не в дома, одразу зателефонував ОСОБА_11 , якій передав слова ОСОБА_16 . Приблизно за 10 хв. ОСОБА_11 перетелефонувала до нього та повідомила, що вказана інформація відповідає дійсності. Приїхавши до будинку ОСОБА_8 побачив ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , які знаходилися в будинку. ОСОБА_7 лежав на ліжку. Запитавши ОСОБА_8 , що сталося, останній відповіді не дав. В цей момент в дворі будинку перебували ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , пізніше підійшов брат ОСОБА_7 ОСОБА_13 . Під час його перебування на місці події потерпілому ОСОБА_7 допомоги ніхто не надавав, а після приїзду медичних працівників, останні забрали його в карету швидкої допомоги, в яку також сів ОСОБА_8 та ОСОБА_13 .

Також свідок ОСОБА_15 , вказав, що обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_7 перебували в дружніх відносинах та часто вживали алкогольні напої.

Наданими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_17 , яка суду показала, що 14.02.2024р. під час її перебування в гостях у ОСОБА_11 до ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_15 та попросив підійти до будинку ОСОБА_8 . Прийшовши, разом із ОСОБА_11 , до будинку ОСОБА_8 вона побачила ОСОБА_8 , який сидів на стільці та ОСОБА_7 , який лежав на дивані. Запитавши, що сталося ОСОБА_8 відповів, що наніс удар ножем ОСОБА_7 . Оглянувши ніж, на якому було видно досить велику глибину проникнення та піднявши одяг ОСОБА_7 , одразу попросила ОСОБА_11 викликати швидку допомогу, оскільки рана у ОСОБА_7 знаходилася в області серця. ОСОБА_8 постійно перебував біля ОСОБА_7 , знаходився в шоковому стані та перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 допомоги ОСОБА_7 не надавав, склалося враження, що ОСОБА_8 не знає, що робити. Після приїзду карети швидкої допомоги ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_7 та медичними працівниками поїхав в лікарню, оскільки ОСОБА_8 вважав, що будуть потрібні кошти чи інша допомога.

Також свідок ОСОБА_17 , вказала, що обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_7 перебували в дружніх відносинах та разом працювали.

Наданими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_11 , яка суду показала, що обвинувачений ОСОБА_8 є її рідним братом. 14.02.2024р. до неї зателефонував ОСОБА_15 та попросив підійти до будинку ОСОБА_8 . Прийшовши, разом із ОСОБА_17 , до будинку ОСОБА_8 вона побачила ОСОБА_7 , який лежав на ліжку та ОСОБА_8 , який сидів біля нього. На запитання, що сталося ОСОБА_8 повідомив, що між ним та ОСОБА_7 відбувся конфлікт та він не знає, як наніс ножове поранення ОСОБА_7 . Оглянувши ОСОБА_7 вона та ОСОБА_17 вийшли на двір, де вона викликала швидку допомогу.

Також свідок ОСОБА_11 , вказала, що обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_7 перебували в дружніх відносинах та часто вживали алкогольні напої.

Наданими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_10 , яка суду показала, що являється сусідкою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 14.02.2024р. до неї зателефонував ОСОБА_8 , який запитав де вона знаходиться та повідомив, що під час розпивання алкогольних напоїв із ОСОБА_7 він вдарив ножем останнього та попросив викликати швидку допомогу. Під час телефонної розмови ОСОБА_8 був розгублений та схвильований. Не повіривши в почуте, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були друзями, сказала ОСОБА_8 зателефонувати до його сестри. В цей час її брат ОСОБА_16 , який знаходився біля неї та чув її розмову з ОСОБА_8 , зателефонував до ОСОБА_15 , та передав слова ОСОБА_8 , на що ОСОБА_15 відповів, що повідомить про подію ОСОБА_18 .

На запитання прокурора чому на прохання ОСОБА_8 не викликала швидку допомогу ОСОБА_10 відповіла, що розгубилася та забула номер швидкої допомоги.

Наданими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду показав, що працює фельдшерем невідкладних станів підстанції №5 центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф. 14.02.2024р. прибувши на АДРЕСА_2 , побачив в будинку на ліжку молодого чоловіка, який був блідий, на тілі мав проникаючу рану з ліва та дуже низький тиск. На його запитання, присутні, що знаходилися біля будинку повідомили, що потерпілому ніхто жодної допомоги не надавав. Надавши невідкладну допомогу, останнього, на ношах перенесли в карету швидкої допомоги, в яку також сів невідомий чоловік і брат потерпілого. Невідомий чоловік повідомив, що це він наніс ушкодження потерпілому за що відчує провину та бажає проїхати з ним в медичний заклад.

Наданими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_20 , який суду показав, що працює водієм швидкої допомоги, а також повідомив, що ОСОБА_8 , виявивши бажання, перебував в кареті швидкої допомоги по дорозі в медичний заклад м. Шумськ.

Винуватість ОСОБА_8 також доведена оголошеними та проаналізованими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

- протоколом огляду від 14.02.2024р., фототаблицею ілюстрацій до нього та додатком до протоколу, з якого вбачається, що 14.02.2024р., починаючи з 22.35 год. по 23.52 год., в присутності понятих оглянуто домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду встановлено, що з лицевої сторони будинку у стіні наявні два вікна. На підвіконні біля вікна, що розташоване праворуч, виявлено ніж, рукоятка якого виготовлена з полімеру чорного кольору. Даний ніж вилучено та поміщено у паперовий конверт. Ліворуч від входу в будинок знаходиться диван, на лівій частині якого знаходиться рушник із слідами РБК. Вказаний рушник вилучено та поміщено у паперовий конверт. Навпроти входу у приміщення веранди знаходиться дерев`яний стіл на якому знаходяться елементи посуду із залишками продуктів. Окрім цього, на даному столі виявлено ніж із дерев`яним руків`ям. Вказаний ніж вилучено та поміщено у паперовий конверт. В результаті огляду домоволодіння виявлено сліди папілярних візерунків а саме: 1. Із зовнішньої сторони кімнати №1; 2-3 із внутрішньої сторони дверей кімнати №2. В подальшому дані сліди за допомогою липкої стрічки, типу скотч, вилучено та поміщено на аркуш паперу, який поміщено у паперовий конверт.

Відповідно до власноручно підписаної заяви від 14.02.2024р., обвинувачений ОСОБА_8 надав дозвіл на проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 .

Із копії довідки №31 від 15.02.2024р. встановлено, що згідно розпорядження ОДА від 26.09.2016р. №558-од, в АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/3608/24 (провадження 1-кс/607/1085/24) від 16.02.2024р. задоволено клопотання про затвердження раніше проведеної слідчої дії огляду. Надано дозвіл на проведення огляду у житловому будинку та на території подвір`я домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , власником якого є ОСОБА_21 , з метою виявлення та вилучення речей та предметів, а саме: ножа із рукояткою чорного кольору, рушника рожевого кольору із слідами РБК, ножа із дерев`яною рукояткою, 3 клейких стрічки типу скотч із слідами папілярних візерунків з метою врятування життя ОСОБА_7 , відшукання знаряддя кримінального правопорушення, виявлення та вилучення речей та предметів, які мають значення під час досудового розслідування, а також задля збереження слідів вчинення кримінального правопорушення.

- протоколом огляду від 15.02.2024р., з якого вбачається, що 15.02.2024р., починаючи з 01.10 год. по 01.20 год. в присутності понятих ОСОБА_13 добровільно видав одяг, який належить ОСОБА_7 , а саме: светр на застібку сірого кольору, кофту сірого кольору, футболку зеленого кольору. Вищевказані речі поміщено у сейф-пакет.

Відповідно до письмової заяви від 15.02.2024р. ОСОБА_13 добровільно видав одяг свого брата ОСОБА_7

- висновком експерта № 34 складеного 13.05.2024р., та додатками до висновку, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи на лівій полі куртки та на переді светра і фуфайки зліва у їх верхній половині виявлено по одному лінійно-щілиноподібному і щілино-веретеноподібному пошкодженню, які утворились одномоментно від одноразової колючо-ріжучої дії гострого предмета з властивостями леза і спинки, що притаманно клинку ножа шириною близько 1,4-1,6 см. у місці його заглиблення, який в момент спричинення цих пошкоджень був обернений лезом вліво. Виявлені на лівій полі куртки та на переді светра і фуфайки зліва у їх верхній половині пошкодження збігаються локалізацією та кількістю із вказаним у «Висновку експерта» № 183 від 11.04.2024р. тілесним ушкодженням на передній поверхні грудної клітки зліва. Утворення пошкоджень на лівій полі куртки та на переді светра і фуфайки зліва у їх верхній половині і, відповідно, тілесного ушкодження на передній поверхні грудної клітки зліва не виключається від колючо-ріжучої дії клинка кухонного ножа умовно під № 2 (ніж із плащатим руків`ям із чорної і світло-коричневої пластин) та виключається від колючо- ріжучої дії кухонного ножа умовно під № 1 (ніж із чорним суцільнолитим руків`ям).

- висновком експерта № 164, складеного 07.03.2024р., відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_8 , при газохроматографічному дослідженні взірця крові гр. ОСОБА_8 , відібраного медичними працівниками КНП ШМР Шумська міська лікарня 14 лютого 2024 року о 20 годині 20 хвилин - знайдено етиловий спирт в концентрації - 4,60%о (проміле). Метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

- висновком експерта № 183, складеного 11.04.2024р. відповідно до якого, на підставі судово медичної експертизи ОСОБА_7 , а також за даними наданих для експертизи медичних документів (медичної карти стаціонарного хворого № 985/73 та медичної карти стаціонарного хворого № 03260), під час перебування спочатку у КНП «Шумська міська лікарня» (в період часу з 14.02.2024р. по 20.02.2024р.), потім - у КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» (в період часу з 20.02.2024р. по 29.02.2024р.), за результатами лікарських спостережень, операційних втручань та за даними клініко -інструментальних обстежень (комп`ютерної томографії та цифрової рентгенографії), у ОСОБА_7 було діагностоване одиничне, проникаюче поранення передньої поверхні лівої половини грудної клітки («по лівій пригрудинній лінії в п`ятому міжребер`ї наявний дефект шкіри розміром 0,5x0,5 см., горизонтальний, з чіткими краями та гострими кутами»), з ушкодженням серцевої сумки («по передній поверхні пошкодження перикарда в діаметрі біля 4 мм»), лівого шлуночка серця («по передній поверхні довжиною 6 см., кровоточить»). Це поранення призвело до розвитку масивної гематоми у передньому середостінні потерпілого, спричинило утворення гемоперикарду (накопичення крові в порожнині серцевої сумки) та лівобічного гемотораксу (накопичення крові в плевральній порожнині) і супроводжувалось важким гіповолемічним (від крововтрати) шоком III ст. Будь-які інші тілесні ушкодження - садна, синці, гематоми, рани тощо у вивчених медичних документах ОСОБА_7 не описані.

Особливості клінічних проявів та подальшого перебігу поранення у потерпілого, характерні для раннього періоду травми, наявність кровотечі з рани грудей, рідкий стан вилитої крові в грудній порожнині, тощо, свідчать про те, що травмування ОСОБА_7 сталось незадовго до його первинної госпіталізації, що відповідає терміну часу, повідомленому в постанові.

Певні клінічно-морфологічні ознаки діагностованого у ОСОБА_7 поранення, зокрема «чіткі» краї і «гострі кути» рани грудей, наявність ушкоджень підлягаючих внутрішніх органів, які є проекційними, тобто направленими від самої рани в глибину тіла і розташованими послідовно на одній з раною умовній лінії (наявність ранового каналу), виникнення внутрішньої кровотечі, тощо, свідчать в сукупності про травмуючу дію гострого колюче-ріжучого предмета.

Недостатність описання у наданих документах морфологічних властивостей рани (її форми, точної величини, особливостей країв і кінців тощо) не дає змоги надати висновок про певний вид травмуючого предмета.

Одиничність поранення у ОСОБА_7 , розташування ушкоджень внутрішніх органів у нього послідовно, за ходом одної (від рани грудей у середину тіла) умовної лінії та відсутність будь-яких інших описаних ушкоджень на його тілі може свідчити, що це поранення було завдано одномоментно, внаслідок одного удару травмуючим предметом.

У вивчених медичних документах відсутні судово-медичні дані, які дали би змогу надати висновок стосовно положення потерпілого під час травмування.

Відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995) заподіяні ОСОБА_7 тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до тяжких.

Будь-які судово-медичні дані, які вказували би на можливу боротьбу чи самооборону ОСОБА_7 , у вивчених медичних документах не зазначені.

Як засвідчують записи у медичній карті стаціонарного хворого № 985/73, під час первинного звернення (14.02.2024р.) ОСОБА_7 за медичною допомогою лікарями КНП «Шумська міська лікарня» було констатовано, що «стан хворого середнього ступеня важкості, притомний, контактний, орієнтований в просторі і часі... сухожилкові та періостальні рефлекси D=S...Дихання самостійне, адекватне, аускультативно відчувається з обох сторін SpO2 95. Cor діяльність ритмічна». За умови вказаних медичних даних, які відображають певний загальний стан пацієнта, самостійне пересування чи здійснення інших активних дій не виключено.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.05.2024р. та долученим до нього ілюстрованим додатком у вигляді таблиці ілюстрацій, за участі потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого потерпілий на статистові відтворив механізм нанесення йому удару ножем в ділянку грудної клітки на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а також вказав на місце події, місце знаходження потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на момент початку конфлікту. ОСОБА_7 розмістив муляж ножа у тому місці, де він знаходився перед конфліктом та зімітував, як саме ОСОБА_8 наніс йому удар ножем в ділянку грудної клітки.

- висновком експерта № 320 складеного 30.05.2024р. відповідно до якого на підставі судово-медичної експертизи за копією протоколу проведення слідчого експерименту із таблицею фотоілюстрацій у кримінальному провадженні № 0000087 щодо ОСОБА_7 та згідно висновку експерта № 183 від 11.04.2024р., враховуючи повідомлені обставини справи та відповідно до поставленого запитання, підсумовано, що певна локалізація поранення ОСОБА_7 і описаного лікарями у медичній карті стаціонарного хворого № 985/73, зокрема - на передній поверхні лівої половини грудної клітки, «в IV міжребер`ї посередині між 1. parasternalis (ліва білягрудинна лінія) та medioclavicularis (ліва середньоключична лінія)»; проникаючий характер цього поранення з наявністю проекційних, тобто направлених з-переду назад від самої шкірної рани в глибину грудної клітки і розташованих послідовно на одній з раною умовній лінії, перпендикулярній до передньої поверхні грудей; певні клінічно-морфологічні ознаки цього поранення, вказані у медичній карті стаціонарного хворого № 985/73, які властиві для дії гострого колюче - ріжучого предмета, свідчать в сукупності, що заподіяні 14.02.2024р. ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли статись за обставин, повідомлених ним у протоколі слідчого експерименту та відображених у таблиці ілюстрацій (зокрема, № 8), долучених до протоколу.

- висновком експерта № 79 складеного 06.03.2024р. та додатком 1 до нього, відповідно до якого кров громадянина ОСОБА_7 належить до групи AB(IV) за ізосерологічною системою АВО.

- висновком експерта № 61 складеного 16.02.2024р. та додатком 1 до нього, відповідно до якого кров громадянина ОСОБА_8 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

- висновком експерта № 85 складеного 22.03.2024р., та додатком 1 до нього, відповідно до якого у слідах на рушнику (об. №№1-3), вилученому під час проведення огляду місця події, знайдено кров. У сліді, позначеному під №4 на светрі, вилученому під час затримання та особистого обшуку громадянина ОСОБА_8 крові не виявлено. Встановлено, що в об`єктах №№1-3 - це кров людини. При серологічному дослідженні у об`єктах з кров`ю №№1-3 виявлено антигени А і В, ізогемаглютиніни не виявлені. Кров потерпілого ОСОБА_7 належить до групи AB(IV) за ізосерологічною системою АВО. Для його крові властиві антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Кров громадянина ОСОБА_8 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. Для його крові властивий антиген А ізосерологічної системи АВО. Таким чином, кров у слідах на рушнику, наданому на експертизу, може походити від особи (осіб), для крові якої (яких) властиві виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості належати крові потерпілому ОСОБА_7 . У випадку можливого змішування крові двох і більше осіб в одних і тих же слідах, походження домішки крові від громадянина ОСОБА_8 , для крові якого властивий антиген А. ізосерологічної системи АВ0 не виключається.

- висновком експерта № 70 складеного 28.03.2024р., відповідно до якого при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту правої руки ОСОБА_8 (об. 1) знайдено епітеліальні клітини особи чоловічої генетичної статі та виявлено антигени А і В за системою АВО. В піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_8 (об. 2) знайдено лише без`ядерні епітеліальні клітини, походження яких за рахунок власного нігтьового ложа вважається найбільш ймовірним. Крові в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_8 не знайдено. З висновку експерта № 61 судово-медичної експертизи від 16.02.2024р., проведеної у відділенні судово-медичної імунології Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи, відомо: "1. Кров громадянина ОСОБА_8 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО". З висновку експерта № 79 судово-медичної експертизи від 06.03.2024р., проведеної у відділенні судово-медичної імунології Тернопільського обласного бюро судово - медичної експертизи, відомо: "1. Кров громадянина ОСОБА_7 належить до групи AB(IV) за ізосерологічною системою АВО". Отже, виявлені в піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_8 сліди можуть походити від чоловіка (чоловіків), для крові якого (яких) властиві антигени А і В за системою АВО, в тому числі за рахунок змішування власних клітин ОСОБА_8 та клітин ОСОБА_22 .

Також, у судовому засіданні були досліджені характеризуючи дані обвинуваченого.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликають, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв.

Матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, що не заперечувалось ними в судовому засіданні.

Аналізуючи вищевказані докази, які є логічними та послідовними по відношенню до обставин події, не викликають сумнівів у їх правдивості і суперечності між собою, суд приходить до переконання, що такі докази у своїй сукупності дають змогу зробити висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення і встановити винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом», кваліфікуючи дії останнього як закінчений замах на вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Доказів, які б стверджували протилежне, як то спростовувати викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення, або підтвердити чи встановити іншу версію події і не причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення не надано і не здобуто в процесі судового розгляду.

У статті 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказування тих чи інших обставин злочину, як правило, ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі, непрямих доказів. І саме на такому аналізі та оцінці всіх доказів й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_7 раніше знайомі, між ними існували дружні відносини, вони часто вживали алкогольні напої, у зв`язку із чим виникали незначні конфлікти.

14.02.2024р. близько 17 години вечора ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебуваючи в домогосподарстві ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , розпивали алкогольні напої, під час чого між ними виник конфлікт. ОСОБА_8 будучи в стані алкогольного сп`яніння (4,60 проміле в крові), попередньо демонструючи кухонний ніж, наніс цим ножем один удар в ділянку передньої частини грудної клітини ОСОБА_7 . В подальшому, усвідомивши негативні наслідки своїх дій ОСОБА_8 зателефонував до сусідки ОСОБА_10 та повідомив про скоєне. Після приходу на місце події сестри ОСОБА_8 ОСОБА_18 , останньою було викликано працівників швидкої медичної допомоги, які вчасно надали ОСОБА_7 . першу медичну допомогу та доставили ОСОБА_7 до КНП ШМР «Шумська міська лікарня», де потерпілому була надана своєчасна та необхідна допомога, завдяки чому вдалося запобігти смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Під час проведення за участю потерпілого слідчого експерименту по відтворенню події, яка мала місце 14.02.2024р., у вечірній час, встановлений достатній обсяг інформації щодо хронології події, послідовність дій обвинуваченого та відповідної деталізації з прив`язкою до часу та місця вчинення злочину, що дає підстави дійти висновку про те, що ОСОБА_8 вчинив закінчений замах на вбивство ОСОБА_7 .

Кваліфікуючи дії ОСОБА_8 , суд також враховує показання самого обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно яких останній не заперечив, що дійсно 14.02.2024р., близько 17 год., розпивав із ОСОБА_7 алкогольні напої, під час чого у нього та ОСОБА_7 виник конфлікт. ОСОБА_8 не заперечував факт нанесення ОСОБА_7 ножового поранення, причину нанесення якого пояснити не зміг через перебування в стані алкогольного сп`яніння та неможливості відтворити в пам`яті обставини та причини нанесення удару ножем потерпілому.

Суд звертає увагу, що наявність у ОСОБА_8 умислу на вбивство ОСОБА_7 підтверджує той факт, що удар ножем він наніс потерпілому у життєво важливий орган грудну клітку з ушкодженням серцевої сумки та лівого шлуночка серця, а також, що перед вказаним ударом ОСОБА_8 демонстрував ОСОБА_7 кухонний ніж, який в подальшому використав для нанесення тілесного ушкодження. Під час нанесення удару ножем в область грудної клітки потерпілого, обвинувачений знаходився обернений обличчям до нього, тому він чітко міг бачив куди наносить удар.

Даючи оцінку свідченням обвинуваченого про відсутність умислу на вбивство ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що вони дані відповідно до обраної ним форми захисту заперечувати скоєне, і спростовуються даними, які викладені в досліджених судом доказами, в процесі чого обставини скоєння злочину співпадають з фактичними обставинами справи.

При цьому, твердження захисника про недоведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні замаху на умисне вбивство, та ту обставину, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, є голослівним, оскільки вина ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 15 КК України, доведена сукупністю доказів, зібраних в ході досудового розслідування, які перевірені під час судового розгляду та які є достатніми та допустимими.

У відповідності до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 07.02.2003р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Про наявність умислу ОСОБА_8 на вбивство ОСОБА_7 вказують встановлені в судовому засіданні наступні беззаперечні обставини:

- наявність конфлікту у ОСОБА_8 з потерпілим ОСОБА_7 , про який вони зазначили під час їхнього допиту;

- використання ОСОБА_8 , під час вчинення кримінального правопорушення кухонного ножа, який володів гострими колюче-ріжучими властивостями, тобто предмету який здатний заподіяти небезпечні для життя тілесні ушкодження у разі спрямування його і нанесення ним удару в області життєво важливих органів;

- нанесення удару ножем в напрямку життєво важливих органів людини, а саме верхньої частини грудної клітини, де розташоване серце та легені;

- не вчинення будь-яких дій з метою надання невідкладної медичної допомоги потерпілому.

Під час вказаної події (нанесення удару) обвинувачений ОСОБА_8 , згідно з встановленими в судовому засіданнями обставинами події, не захищався, стосовно нього була відсутня будь-яка загроза, не використовувалися будь-які знаряддя з боку потерпілого ОСОБА_7 .

Таким чином, досліджені та взяті до уваги судом докази, спростовують доводи сторони захисту про відсутність умислу ОСОБА_8 на вбивство потерпілого ОСОБА_7 під час вчинення кримінального правопорушення.

Також суд зазначає, що положення п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 07.02.2003р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», визначає, що умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст.115 КК, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч.1 ст.115 КК.

При кваліфікації дій ОСОБА_8 , судом враховано, що останній виконав всі дії, які вважав необхідними, для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак злочин не було закінчено і смерть ОСОБА_7 не настала з причин, які не залежали від волі обвинуваченого.

Таким чином, проаналізувавши наведені обставини, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Зважаючи на вказані вище обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перекваліфікації діяння ОСОБА_8 на ч.1 ст.121 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, обставини та негативні і безповоротні наслідки його вчинення для потерпілого, особу обвинуваченого, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання негативно не характеризується, Обставин, що пом`якшують покарання в судовому засіданні не встановлені. До обставини, яка обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.

Зважаючи на вищевикладене, думку потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно небезпечного діяння, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання останнього можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ч.3 ст.68 КК України, оскільки обвинувачений представляє суспільну небезпеку для оточуючих.

При цьому суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз, які необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь держави, оскільки такі витрати виникли при проведенні експертних досліджень в межах даного кримінального провадження.

Питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.

Накладені в межах кримінального провадження арешти на майно слід скасувати.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_8 слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме з 15.02.2024р., до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку суду в законну силу, застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_8 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме з 15 лютого 2024 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 15 лютого 2024 року.

Стягнути із ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/120-24/3189-Д від 13.03.2024р., в сумі 2650,48 (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень сорок вісім копійок) в користь держави, після набрання вироком законної сили;

Стягнути із ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення біологічної експертизи № СЕ-19/120-24/2265-БД від 16.05.2024р., в сумі 5918,61 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень шістдесят одна копійка) в користь держави, після набрання вироком законної сили;

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.02.2024р. (№607/3612/24), а саме на вилучені під час огляду місця події, затримання ОСОБА_8 , а також добровільно видані ОСОБА_13 , наступні речі, предмети та об`єкти: ніж із рукояткою чорного кольору, який поміщено у паперовий конверт; рушник рожевого кольору із слідами РБК, який поміщено у паперовий конверт; ніж із дерев`яною рукояткою, який поміщено у паперовий конверт; зв`язку ключів із трьох ключів, що поміщені в паперовий конверт; мобільний телефон марки Xiaomi Redmi А9 чорного кольору у чорному чохлі типу «книжечка» ІМЕІ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 із сім-картами: № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , який поміщено в сейф-пакет PSP1372383; мобільний телефон рожевого кольору марки «TECNO рор», що поміщений в сейф-пакет № PSP1372382; светр чорного кольору, що поміщений в сейф-пакет №KIV7104826; светр на застібку сірого кольору, кофту сірого кольору, футболку зеленого кольору, які поміщено та опечатано у сейф-пакет №SUD4000526 - скасувати, після набрання вироком законної сили.

Речові докази, а саме:

- ніж із рукояткою чорного кольору, рушник рожевого кольору із слідами РБК, ніж із дерев`яною рукояткою знищити, після набрання вироком законної сили;

- зв`язку ключів із трьох ключів повернути ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили;

- мобільний телефон марки Xiaomi Redmi А9 чорного кольору у чорному чохлі типу «книжечка» ІМЕІ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 із сім-картами: № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , який поміщено в сейф-пакет PSP1372383 повернути ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили;

- мобільний телефон рожевого кольору марки «TECNO рор», який поміщений в сейф-пакет № PSP1372382 - повернути ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили;

- светр чорного кольору, що поміщений в сейф-пакет №KIV7104826, светр на застібку сірого кольору, кофту сірого кольору, футболку зеленого кольору, які поміщено та опечатано у сейф-пакет №SUD4000526 знищити, після набрання вироком законної сили;

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 11 листопада 2024 року.

Відповідно до п.15 ст.615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Учасникам судового провадження вручається повний текст вироку в день його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1