Справа № 713/2447/23
Провадження №1-в/713/67/24
УХВАЛА

іменем України

25.10.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретарки судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця подання фахівця Вижницького районного сектору №1 Філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_3 , про звільнення від призначеного судом покарання:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Вашківці, зареєстровану та жительку АДРЕСА_1 , громадянство України, з освітою повною загальною середньою, одружену, на утриманні вісім неповнолітніх дітей, не працюючу, засуджену вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.09.2023 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнену від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 рік,

УСТАНОВИВ:

Фахівець Вижницького РС №1 Філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_3 звернулася в суд з поданням про звільнення від призначеного судом покарання засуджену ОСОБА_4 .

У поданні вказує, що 01.11.2023 року до Вижницького РС №1 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області надійшов вирок для виконання стосовно ОСОБА_4 , засудженої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно вироку ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення 22.05.2023 року на суму 2067,20 грн. та 01.06.2023 року на суму 2056,10 грн.

Посилаючись на п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, ч.2 ст.74 КК України, просив вирішити питання про приведення у відповідність вироку Вижницького районного суду від 21.09.2023 року відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, а саме вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком суду.

Фахівець Вижницького РС №1 Філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати без її участі, подання підтримує.

У судове засідання прокурор не з`явився, до початку судового засідання прокурор ОСОБА_5 надав до канцелярії суду заяву, у якій просив у задоволенні подання відмовити.

Засуджена ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, подання підтримує.

Суд, дослідивши подання, дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст.74 КК України.

Пунктом 2 ч.2 ст.539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п.13 ч.1 ст.537 цього Кодексу.

Судом установлено, що вироком Вижницького районного суду від 21.09.2023 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання, якщо вона протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки. На підставі ст.76 КК України, зобов`язано ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набрав законної сили 23.10.2023 року і 24.10.2024 року направлений до виконання у Вижницький РС №1 Філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області.

Станом на день розгляду даного подання судом іспитовий строк засудженої закінчився.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Частиною 1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинила 22.05.2023 року на суму 2067,20 грн. та 01.06.2023 року на суму 2056,10 грн.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2589,00 грн. Відповідно соціальна пільга у 2023 році складає 1294,50 грн (2589,00 грн. : 50%).

Отже, в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01.01.2023 року 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за цей період складає 647,25 грн. (1294,50 грн. х 0,5), а два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становить 2589,00 грн.

Тобто діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , на цей час не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого остання була засуджена, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого закон передбачає кримінальну відповідальність.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 року у справі №278/1566/21 (провадження №51-2555кмо24).

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст.5 КК України, суд ОСОБА_4 підлягала звільненню від відбування покарання за вироком Вижницького районного суду від 21.09.2023 року.

Однак, судом установлено, що станом на день розгляду даного подання судом іспитовий строк засудженої закінчився і ухвалою суду від 15.10.2024 року ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку випробувального терміну.

За таких обставин підстав для задоволення подання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України суд не вбачає.

На підставі ст.58 Конституції України, ст.ст.5, 6, 74 КК України, ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.395, 537, 539 КПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання фахівця Вижницького районного сектору №1 Філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_3 , про звільнення від призначеного судом покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через Вижницький районний суд Чернівецької області до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6