Справа № 296/5548/22
Вирок

Іменем України

09 серпня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000330 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Піски, Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Житомирським РВ УМВС України в Житомирській області 24.07.1996, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст.408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади російської федерації (далі - рф), діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) і Декларацій Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і почали збройний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації (далі - зс рф) на територію України - Автономну Республіку Крим та місто Севастополь.

В подальшому, протягом лютого-березня 2014 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, захопили державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, розташовані на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, тобто здійснили тимчасову окупацію вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час.

06 березня 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим ухвалила Постанову «Про проведення загальнокримського референдуму» №1702-6/14, чим порушила конституційний принцип територіальної цілісності України та вийшла за межі своїх повноважень, встановлених Конституцією України, Конституцією Автономної Республіки Крим, іншими нормативно- правовими актами. Рішенням Конституційного Суду України від 14 березня 2014 року №2-рп/2014 було визнано зазначену Постанову такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), унаслідок чого вона втратила чинність.

15 березня 2014 року Верховна Рада України ухвалила Постанову «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим», внаслідок якої парламент Автономної Республіки Крим втратив легітимність.

За таких обставин, статус території Автономної Республіки Крим, відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207- VII визначено, як тимчасово окупована територія, унаслідок збройної агресії рф та встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про національну безпеку України» визначено, що збройний конфлікт - збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт).

Таким чином, станом на березень 2014 року, Україна перебувала у стані, що характеризується діями щодо вирішення національно-етнічних, релігійних та інших протиріч із застосуванням засобів збройного насильства, за яких держава не переходить в особливий стан, що визначається як війна, і не вводить режим воєнного стану в країні або на частині її території, а збройна боротьба не виходить за межі операційного напрямку (мають місце різні військові інциденти, військові акції, інші військові зіткнення обмеженого масштабу (низької інтенсивності) із застосуванням іррегулярних або регулярних збройних формувань), тобто знаходилася у періоді збройного конфлікту.

В умовах збройного конфлікту та окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, вірні присязі Українському народу військовослужбовці самостійно та централізовано виходили з окупованої території Автономної Республіки Крим для подальшого проходження служби в Збройних Силах України.

У зв`язку із цим, виконуючому обов`язки Міністра оборони України, дорученням Прем`єр-міністра України від 08.03.2014 № 6627/0/1 було доручено невідкладно вжити заходів для забезпечення розміщення в санаторіях сімей військовослужбовців, які перебувають на території Автономної Республіки Крим.

На виконання зазначеного доручення, керівникам підприємств, установ, організацій було доручено підготувати відповідні списки військовослужбовців, які бажають вийти з окупованої території Автономної Республіки Крим та продовжувати службу в Збройних Силах України, що у подальшому і було зроблено.

Виходячи з необхідності збереження життя, здоров`я, забезпечення прав і законних інтересів військовослужбовців, працівників Збройних Сил України, інших військових формувань, працівників правоохоронних органів України, які проходять службу (працюють) на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Указом Президента України від 24 березня 2014 року № 339 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23 березня 2014 року «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23 березня 2014 року «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України».

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23 березня 2014 року «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України» було вирішено невідкладно розпочати передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України. Рішення було опубліковане в офіційних виданнях та в засобах масової інформації.

На виконання Указу Президента України від 24 березня 2014 року №339, 01 квітня 2014 року Кабінетом Міністрів України схвалено план організації його виконання.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, військовослужбовці військових формувань та правоохоронних органів України, які прибули з тимчасово окупованої території і виявили бажання (за наявності підстав) звільнитися з військової служби, звільняються з військової служби, у тому числі в особливий період, за наявних підстав, а при їх відсутності - у зв`язку із скороченням штатів, якщо вони звернулися з клопотанням про звільнення протягом трьох місяців після прибуття з тимчасово окупованої території. Військовослужбовці військових формувань та правоохоронних органів України, які не прибули до визначених пунктів у визначені військовими формуваннями та правоохоронними органами України строки, вважаються такими, що залишили військові частини, та зараховуються у розпорядження відповідних посадових осіб. Відповідна інформація щодо їх розшуку надається до правоохоронних органів.

Згідно вищевказаних вимог ст. 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та спільної директиви ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.05.2014 №Д-2, та з метою упорядкування проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, які відрядженні до Державного космічного агентства України (далі - ДКА України), Головою ДКА України видано наказ по особовому складу від 14.05.2014 № 14-оф (далі Наказ № 14-оф) про прибуття військовослужбовців установ і філій, які розташовані на території АР Крим, в ДКА України, яке дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , до 30.05.2014.

Разом з цим встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Житомирським РВ УМВС України в Житомирській області 24.07.1996, 25.07.1995 був призваний на військову службу до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

03.09.1995 року при Житомирському вищому училищі радіоелектроніки ППО прийняв військову присягу, відповідно до якої урочисто присягнув, вступаючи на військову службу, завжди бути вірним, відданим Українському народові, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну і військову таємницю. ОСОБА_5 , присягнув виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників, присягнув ніколи не зраджувати Українському народові.

Наказом Міністерства оборони України від 24.06.2000 ОСОБА_5 , був відряджений до ІНФОРМАЦІЯ_4 із залишенням на військовій службі, для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки відповідно до (на 2014 рік) ч. 9 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 153 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, Указу Президента України «Про Перелік посад, що можуть бути заміщені військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення в державних органах, установах і організаціях, та граничних військових звань за цими посадами» від 25.10.2007 № 1020/2007.

Наказом Першого заступника Міністра оборони України від 24.06.2007 № 95 ОСОБА_5 , присвоєно військове звання майор.

Згідно Указу Президента України від 09.12.2010 № 1085/2010, Національне космічне агентство України було перейменовано у Державне космічне агентство України (далі - ДКА України).

Наказом Голови ДКА України від 29.03.2013 № 6-оф майор ОСОБА_5 , призначений на посаду інженера (черговий) зміни чергової оперативної ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі - ЦККП НЦУВКЗ), який дислокувався в АДРЕСА_3 , фактично проходив військову службу за місцем розташування майданчика

АДРЕСА_4 створений відповідно до Указу Президента України від 12.08.1996 «Про Національний центр управління та випробувань космічних засобів», функцією якого є завершення всієї ланки космічної діяльності, яку починають наукові установи та підприємства створенням орбітальних та наземних космічних засобів: випробування та експлуатація космічних апаратів та інших виробів, які виведені на орбіту. Відповідно до структури НЦУВКЗ, яка діяла станом на 2014 рік, ЦККП був філією НЦУВКЗ та здійснював управління польотами національних космічних апаратів, дослідження далекого космосу з використанням власних технічних засобів, контроль космічного простору та геофізичний моніторинг, випробування космічної техніки, забезпечення обороноздатності та територіальної цілісності України у разі виявлення загроз з космосу.

Під час проходження служби на вищевказаній посаді, ОСОБА_5 виконував завдання пов`язані з оперативним чергуванням та керуванням зміною центра космічних дальніх спостережень, а також з проведення заходів із підтримання прийомо - реєструючого обладнання в працездатному стані.

Крім того, ОСОБА_5 , під час виконання обов`язків, був зобов`язаний, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст.ст. 1, 2, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_5 , був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники) та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби, знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Разом з тим, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України у військовому званні майор, обіймаючи вищевказану посаду, перебуваючи на території Автономної Республіки Крим, діючи всупереч інтересам України, в період збройного конфлікту, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України - державну зраду, за наступних обставин.

Так, на виконання кримінально протиправного умислу, що полягав у переході на бік ворога у період збройного конфлікту ОСОБА_5 , отримавши, не пізніше 19 березня 2014 року, в денний час (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), у приміщенні клубу НЦУВКЗ (АР Крим, м. Євпаторія-19), пропозицію від невстановлених на даний час представників збройних сил російської федерації (далі - зс рф), щодо проходження військової служби в зс рф, погодився з цією пропозицією. Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_5 , у вказаний період пропагував військовослужбовців ЗС України щодо переходу до лав зс рф; сприяв встановленню контролю зс рф над Центром; добровільно дав згоду на перехід до лав зс рф; сприяв в отриманні доступу до особових справ військовослужбовців ЗС України; спілкувався з окупантами.

Також, продовжуючи реалізацію вищевказаного умислу, ОСОБА_5 , незважаючи на прийняття керівництвом ДКА України, не пізніше 24 березня 2014 року, усного рішення, доведеного до керівництва НЦУВКЗ та його структурних підрозділів, а також підрозділів кадрової політики, в телефонному режимі, про передислокацію НЦУВКЗ та його особового складу до м. Києва, шляхом подачі військовослужбовцями ЗС України рапортів про їх переведення за власним бажанням до установ та філій ДКА України, розміщених на материковій частині України з подальшим їх призначенням на посади, з відповідним рапортом не звернувся.

Разом з тим, в кінці березня 2014 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 був прийнятий та розпочав військову службу на умовах окупаційної влади у « НОМЕР_2 Окремому командно-вимірювальному комплексі Військ повітряно-космічної оборони зс рф (в/ч НОМЕР_3 )». Вищевказане найменування було присвоєно незаконно НЦУВКЗ на початку 2015 року. У вказаному збройному формуванні російської федерації, ОСОБА_5 , займав ту саму посаду та виконував ті ж самі посадові обов`язки, які були в нього в ЦККП НЦУВКЗ.

У такий спосіб, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи, що внаслідок його дій може бути завдано шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, державній безпеці України, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто вчинив державну зраду.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України у військовому званні майор, маючи кримінальний протиправний умисел на ухилення від військової служби, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби - дезертирство, за наступних обставин.

30.04.2014 за вих. № 1996/10-9/14, ДКА України на адресу НЦУВКЗ електронним поштовим зв`язком направлено Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», з вимогою його доведення до працівників та військовослужбовців з обов`язковим роз`ясненням ст. 14 даного Закону.

Так, відповідно до вимог вказаної ст. 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Директиви ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.05.2014 № Д-2 та з метою упорядкування проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, які відряджені до ДКА України Головою ДКА України був виданий наказ по особовому складу від 14.05.2014 № 14-оф (далі - Наказ № 14-оф від 14.05.2014) про прибуття військовослужбовців установ і філій, які розташовані на території Автономної Республіки Крим, до ДКА України, яке дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . Граничний термін прибуття - 30 травня 2014 року.

Разом з тим, вище зазначений Наказ № 14-оф був розміщений на офіційному сайті Агентства, та в той же день (14.05.2014) за вих. № 2162/10- 9/14 був направлений електронною поштою на адреси ІНФОРМАЦІЯ_6 ) (далі - ЦККП), ІНФОРМАЦІЯ_7 та випробувань космічних засобів (далі - НЦУВКЗ) та Південного центру радіотехнічного спостереження (далі - ПЦРС), був ними отриманий та доведений офіцерам встановленим порядком. Крім того, 19.05.2014 на адреси ЦККП, НЦУВКЗ та ПЦРС було додатково направлено лист-розпорядження ДКА України №2232/10-9/14, щодо здійснення усіх можливих заходів щодо доведення вимог наказу ДКА від 14.05.2014 № 14-оф, до військовослужбовців.

Однак, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду інженера (черговий) зміни чергової оперативної ІНФОРМАЦІЯ_5 , який дислокувався в АДРЕСА_3 , будучи обізнаним з вище вказаним Наказом від 14.05.2014 № 14-оф, всупереч виконання вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551- XIV, а також ст.ст. 1, 2, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою ухилення від військової служби, 30 травня 2014 року не з`явився на службу до ДКА України, яке дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , з відрядження.

За час відсутності у ДКА України, майор ОСОБА_5 , обов`язки військової служби за посадою не виконував, з рапортом про звільнення з військової служби до ДКА України не звертався, перебуваючи поза межами ДКА України правоохоронні органи або органи державної влади, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та його причини, не повідомляв, та проводить час на власний розсуд.

Наказом Міністерства оборони України від 05.06.2014 № 272, майор ОСОБА_5 , зарахований у розпорядження Міністерства оборони України з 31.05.2014. Наказом ДКА України від 11.06.2014 № 18-оф ОСОБА_5 звільнений від займаної посади. Наказом Міністерства оборони України від 27.04.2015 № 94КП на ОСОБА_5 накладено дисциплінарне стягнення - «позбавлення військового звання». Наказом Міністерства оборони України від 12.05.2015 № 328, ОСОБА_5 звільнений з військової служби у запас з пунктом «ж» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_8 та всіх видів забезпечення з 27.04.2015.

У такий спосіб, ОСОБА_5 , будучи повідомлений про необхідність виконання Наказу № 14-оф від 14.05.2014, порушив встановлений порядок проходження військової служби та без поважних причин не прибув з відрядження на службу до ДКА України, з метою ухилення від її проходження з 30.05.2014 до теперішнього часу, чим вчинив дезертирство.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, та за ч. 1 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто нез`явлення на військову службу з відрядження з метою ухилення від її проходження.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 в судові засідання за викликами суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду даного кримінального провадження повідомлявся неодноразово належним чином, а саме: шляхом розміщення оголошень в газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному сайті Корольовського районного суду м. Житомира.

Відповідно до листа-роз`яснення Акціонерного товариства «Укрпошта», вбачається, що у зв`язку із блокуванням усіх відділень поштового зв`язку Укрпошти на території півострова, національний оператор змушений тимчасово припинити прийом пошти в напрямку Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до врегулювання ситуації. Врегулювання проблеми доставки поштових відправлень до АР Крим може відбутися після відновлення конституційного ладу на тимчасово окупованих територіях півострова Крим та м. Севастополя.

Тому з об`єктивних причин повістка по виклик обвинуваченого до суду за останнім відомим його місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), судом не надсилалась.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 323 КПК України з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений ОСОБА_5 вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги кримінального процесуального законодавства щодо виклику обвинуваченого ОСОБА_5 в судове засідання виконані належним чином.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02 червня 2023 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України, визначено здійснювати шляхом спеціального судового провадження у відсутності обвинуваченого (in absentia).

У відповідності до ст. ст. 358, 359 КПК України судом були допитані свідки та безпосередньо оголошені та досліджені в якості доказів документи, надані стороною обвинувачення, у яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, а також проведено демонстрацію відеозаписів на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України та його винуватість підтверджується:

- показаннями свідка ОСОБА_6 , який показав, що з обвинуваченим вони разом проходили службу в Державному космічному управлінні, центрі контролю космічного простору. ОСОБА_5 був офіцером Збройних Сил України. З подій, які стались в 2014 році: було спокійно, зброя в них була відсутня, наявний тільки офіцерський склад. Фактично ніякого супротиву зі сторони керівництва організовано не було, був єдиний наказ про вихід особового складу на материкову частину, датований травнем 2014 року. Він (свідок) виїхав за приписом 24 чи 25 березня в м.Київ. Зі слів київського керівництва йому відомо про розпорядження про необхідність прибуття офіцерського складу до Києва. На зборах військової частини тричі виступав чоловік, який представився генералом російської армії. На перших зборах ОСОБА_5 був присутній. Весь особовий склад був присутній на перших (зборах). Офіцерський склад, який не забажав проходити службу в армії рф, виїхали з перешкодами в певний термін. Остання людина виїхала вже в кінці травня. Перешкоди полягали в тому, що особові справи мали бути знищені, але були видані на руки, що наражало небезпеку для особового складу, оглядались усі машини. Фактично за руки та ноги ніхто не хапав, після першого зібрання офіцерський склад розділився на 3 групи. ОСОБА_5 майже відразу вирішив не повертатись на материкову частину України та перейшов на бік ворога, вступивши до лав зс рф;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який показав, що обвирнуваченого ОСОБА_5 знає, оскільки проходив разом з ним військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_9 в АДРЕСА_5 . Коли приїхали російські війська, зібрали весь офіцерський склад в одну групу. Всі, хто хотіли і лишилися у Криму, зрадили Батьківщину. ОСОБА_5 був на той момент військовослужбовцем ЗСУ, був майором, працював на посаді інженера групи центру дального космічного зв`зяку в національному центі випробувань. Він ( ОСОБА_5 ) казав, що лишиться. Потім він (свідок) дізнався, що ОСОБА_5 прийняв військову присягу рф та на даний час прохлдить службу у м. Усурійськ рф. З його (свідка) участю проводили огляд відеозаписів, де вони маршували "коробкою", треба було з 4 чоловіків впізнати ОСОБА_5 . На відео ОСОБА_5 був у формі зразка рф. Якщо людина хотіла продовжити службу у ЗСУ - відпускали.

- витягами ЄРДР про реєстрацію кримінальних проваджень відносно ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 111 КК України та ч.1 ст. 408 КК України;

- рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 20.01.2021;

- актом огляду мережі Інтернет від 13.01.2021 року, з якого вбачається, що було встановлено

факт перебвання у розшуку ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України;

- актом огляду мережі Інтернет від 13.01.2021 року, фото- та відеоматеріалу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10 » від 24.02.2015 року, на якому зафіксовано чоловіка у військовій формі зс рф, який ззовні схожий на громадянина України ОСОБА_5 :

- актом огляду мережі Інтернет від 13.01.2021 року, а саме сайту «Миротворець», на якому зображено фотографія чоловіка у форменому одязі рф, який зовні схожий на громадянина України ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду сайту «Вікіпедія» від 29.01. 2021 року публікації «40-й Отдельный командно-измерительный комплекс», з якого вбачається, що вкаазний комплекс є військовим формуванням зс рф;

- інформацією з Державного космічного агентства України, щодо факту перебування ОСОБА_5 на військовій службі в ЦККП НЦУВКЗ та неприбуття до ДКА України у встановленні строки;

- протоколом огляду особової справи ОСОБА_5 та копії матеріалів особової справи, у яких зафіксовано, що ОСОБА_5 , є громадянином України та був військовослужбовцем Збройних Сил України, маючи військове звання «майор»;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які впізнали ОСОБА_5 , як особу, яка здійснила державну зраду, а також дезертирство;

- протоколами огляду відеозаписів за участю свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які впізнали ОСОБА_5 на наданих відеозаписах, на яких ОСОБА_5 знаходився у військовій формі зс рф;

- висновком судової портретної експертизи від 10.06.2021 № КСЕ- 19/106-21/4653-ФП, відповідно до якого підтверджено, що на наданих на дослідження відео - та фотоматеріалах у військовій формі зс рф зображено саме ОСОБА_5 ;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у володінні ДМС України від 14.04.2021 з описом вилучених документів - заяви ОСОБА_5 про видачу павспорта громадянина України ;

- протоколом огляду від 15.04.2021 року документів, вилучених у ДМС України, у яких зафіксовано, що ОСОБА_5 , є громадянином України;

- постановою про визнання фотокартки обвинуваченого ОСОБА_5 речовим доказом;

- протоколом огляду особової справи ОСОБА_5 в якій, зокрема, міститься особиста інформація про ОСОБА_5 , фотокартки з зображенням ОСОБА_5 , перелік посад, які займав ОСОБА_5 ;

- постановою про визнання матеріалів особової справи ОСОБА_15 для службового користування - документом у кримінальному провадженні та долучення їх копій до матеріалів даного кримінального провадження;

- постановою про визнання документів та носіїв інформації, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження - документом у кримінальному провадженні та долучення їх копій до матеріалів провадження;

- ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02 червня 2023 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України, визначено здійснювати шляхом спеціального судового провадження у відсутності обвинуваченого;

- рапортом слідчого СВ УСБУ в Житомирській області від 18.07.2022 року, відповідно до якого обвинуваченому ОСОБА_5 було врученого підозру у вчиненні кримінальних правопорушень через його родича (для передачі);

- ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 18.08.2022 року № 296/5101/22 про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- наказом По особовому складу № 14-оф від 14.05.2014 року, відповідно до якого було організовано прибуття військовослужбовців установ і філій, які розташовані на території Автономної Республіки Крим, до Державного космічного агенства України за адресою: АДРЕСА_2 ;

- клопотанням голови Державного космічного агенства України ОСОБА_16 від 02.02.2014 № 2416/09-9/14 про зарахування нижчепойменованих осіб офіцерського складу, які відряджені до Державного космічного агенства України із залишенням на військовій службі, у розпорядження Міністерства оборони України, як таких, що не прибули у встановлені строки на материкову частину з тимчасово окупованої території АР Крим. У вказаному клопотанні, серед інших, зазначено ОСОБА_5 ;

- наказом По особовому складу № 6-оф від 24.03.2014 року, відповідно до якого нижчепойменованих офіцерів ІНФОРМАЦІЯ_11 та випробувань космічних засобів звільнити від займаних посад та зарахувати у розпорядження Голови Державного космічного агентства України. Серед зазначених у вказаному наказі осіб ОСОБА_5 , оскільки він не з`явився до визначеного пункту у встановлений строк;

- витягом з наказу Міністра оборони України (по особовому складу) № 272 від 05.06.2014 року, відповідно до якого нижчепойменованих осіб офіцерського складу Збройних Сил України, відряджених до Державного космічного агентства України із залишенням на військовій службі, які не прибули до визначених пунктів у визначені строки, зарахувати у розпорядження Міністра оборони України з 31.05.2014 та утримувати у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_8 . Серед зазначених у вказаному витязі з наказу осіб є ОСОБА_5 .

Також судом досліджено та оголошено процесуальні рішення та інші документи (постанови, повідомлення про підозру, клопотання, ухвали слідчих суддів, повідомлення, запити, заяви, супровідні листи, доручення оперативному підрозділу, тощо) надані прокурором у судовому засіданні.

На переконання суду, досліджені в судовому засіданні письмові докази є належними, допустимими, узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_5 у вчинених злочинах поза розумним сумнівом.

Дослідивши матеріали провадження, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, та за ч. 1 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто нез`явлення на військову службу з відрядження з метою ухилення від її проходження.

Суд також враховує, що дане кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Інтереси ОСОБА_5 захищались адвокатом ОСОБА_4 як на досудовому слідстві, так і в суді, що свідчить про те, що права ОСОБА_5 як підозрюваного в ході досудового слідства, а також в якості обвинуваченого під час судового розгляду порушені не були.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2022 року було надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000330 від 20.12.2014 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Будь-яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно з ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Водночас згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є особливо тяжким злочином та злочином невеликої тяжкості відповідно. Вказані злочини вчинені ОСОБА_5 умисно, направлені проти основ національної безпеки України, а також встановленого порядку несення військової служби, та мають підвищену суспільну небезпеку.

Наведені обставини, а також дані про особу обвинуваченого в своїй сукупності та співвідношенні, на думку суду, свідчать про необхідність призначення ОСОБА_5 максимального покарання, передбаченого санкціями ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону від 5 квітня 2001 року № 2341-III) та ч. 1 ст. 408 КК України.

При визначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд враховує дані про особу винного, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, та застосовує принцип, визначений у ст. 70 КК України, у виді поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 4290 грн 50 коп. витрат на залучення експертів під час проведення експертизи.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2022 року до ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для скасування цього запобіжного заходу або застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити обвинуваченому без змін.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 395, ч. 15 ст. 615 КПК України , суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 КК України, та ч. 1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону від 5 квітня 2001 року № 2341-III) у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 408 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування засудженим ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дати його затримання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час проведення судової експертизи в сумі 4290 (чотири тисячі двісті дев`яносто) гривень 50 копійок.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 18 серпня 2022 року у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження вручити повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1