ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/608/24 Справа № 711/7937/23 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси матеріали кримінального провадження №0002255 від 05.07.2023 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , яка дії в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 липня 2024 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.09.2024 включно, з визначенням розміру застави та покладенням, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебувають матеріали кримінального провадження №0002255 від 05.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

У судовому засіданні 25 липня 2024 року ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси, продовжено відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.09.2024 включно, з визначенням розміру застави та покладенням, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи, що запобіжний захід відносно ОСОБА_8 був обраний з можливістю внесення застави, тому при продовженні даного запобіжного заходу судом також визначено розмір застави. Суд врахував доводи сторони захисту, які викладені на користь обвинуваченого ОСОБА_8 , щодо стану здоров`я останнього, проте не прийняв їх до уваги, оскільки суду не надано доказів того, що ОСОБА_8 після проведення операції у 2021 році, в подальшому звертався за медичною допомогою. Крім того, суду не надано доказів того, що ОСОБА_8 не отримує в умовах СІЗО належної медичної допомоги.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом першої інстанції враховано обставини, що вказані в ст.177 КПК України враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину, який є тяжким, враховуючи наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, буде переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, на думку суду, зазначені ризики, які були наявні при застосуванні даного виду запобіжного заходу обвинуваченому не відпав.

Не погоджуючись з ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 липня 2024 року, захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 липня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 відмовити, винести нову ухвалу, та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, визначивши для нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25.07.2024, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , є незаконною та необґрунтованою, а тому такою, що підлягає скасуванню.

Під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бити використані у кримінальному провадженні.

Зазначає, що до справи залучені поняті, які є працівниками правоохоронних органів, НСРД проведено з явними порушеннями, докази сфальсифіковано.

Суддя першої інстанції фактично не встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики на які вказує прокурор у клопотання існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Крім того, на час затримання обвинувачений ОСОБА_8 , не був офіційно працевлаштований, проживав разом з цивільною дружиною та через затримання та перебування в слідчому ізоляторі не має змоги отримувати дохід, що само собою вже виключає можливість внесення застави у будь-якому розмірі.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги з наведених підстав, прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши виділені матеріали кримінального провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст.199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що на даній стадії судового розгляду за обставин вкладених в обвинувальному акті та клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри, щодо причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у вчинені тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Колегія судді, вважає, що суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшилися й виправдовують тримання під вартою обвинуваченого.

Із виділених матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше судимий 24.04.2023 вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, а підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, тобто вчинив злочини повторно, під час іспитового строку.

Судом першої інстанції враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 не має постійного джерела доходів, про що свідчить відсутність працевлаштування, як джерела законного доходу, в зв`язку з цим він може вчинити злочин повторно.

Крім того, суд першої інстанції прийняв доводи сторони захисту, які викладені на користь обвинуваченого ОСОБА_8 , щодо стану здоров`я обвинуваченого, проте суду першої інстанції не надано доказів того, що обвинувачений ОСОБА_8 , після проведення операції в 2021 році, в подальшому звертався за медичною допомогою. Також, суду першої інстанції не надано доказів того, що ОСОБА_8 не отримує в СІЗО належної медичної допомоги. Також не надано документів, які б підтверджували неможливість утримання ОСОБА_8 за станом здоров`я в умовах СІЗО.

На переконання апеляційного суду, обрання обвинуваченому ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, з урахуванням фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, є необґрунтованим, невиправданим та недостатнім.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , що під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бити використані у кримінальному провадженні.

Зазначає, що до справи залучені поняті, які є працівниками правоохоронних органів, НСРД проведено з явними порушеннями, докази сфальсифіковано.

Дані доводи є неспроможними, оскільки вагомість доказів, наданих стороною обвинувачення, підлягає оцінці в ході розгляду справи по суті пред`явленого обвинувачення.

Разом з тим, колегія суддів, звертає увагу, що вирішення зазначених питань не являється предметом розгляду в даному апеляційному провадженні та належать до повноважень суду першої інстанції, яким здійснюється розгляд даного кримінального провадження по суті.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , що суд першої інстанції, фактично не встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики на які вказує прокурор у клопотання існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції в даному випадку, вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 доцільно продовження застосування запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, з чим погоджується і колегія суддів.

Під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою за станом здоров`я тощо, натомість, встановлена обґрунтована наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони ні окремо, ні в сукупності, не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а тому не можуть слугувати підставами для його скасування.

З огляду на наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 з мотивів, наведених в ній, та скасування чи зміни ухвали суду із застосуванням до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, відсутні.

Керуючись ст.404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 липня 2024 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.09.2024 включно, з визначенням розміру застави та покладенням, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді