УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 463/2603/24

провадження № 51-4174 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 4 червня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

установила:

Як убачається з касаційної скарги та наявних у Верховному Суді даних, слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ухвалою від 28 березня 2024 року задовольнив скаргу ОСОБА_4 і зобов`язав слідчого вчинити певні процесуальні дії (розглянути клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та повідомити про результати розгляду такого клопотання у встановлений законом строк).

Таке рішення ОСОБА_4 оскаржив у порядку апеляційної процедури.

Суддя Львівського апеляційного суду, керуючись ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), 4 червня 2024 року відмовив у відкритті провадження за поданою скаргою.

ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 4 червня 2024 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На переконання скаржника суд апеляційної інстанції неправомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження належить відмовити на таких підставах.

Частиною 3 ст. 392 КПК установлено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст. 309 вказаного Кодексу визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. У цьому переліку відсутнє рішення слідчого судді, яким було задоволено скаргу і зобов`язано слідчого розглянути згадані клопотання ОСОБА_4 . Тобто оскарження такого судового рішення в порядку апеляційної процедури під час досудового розслідування кримінальним процесуальним законом не передбачено.

У цьому провадженні апеляційний суд правильно установив, що оспорювана ухвала від 28 березня 2024 року не входить до переліку рішень, зазначених у ст. 309 КПК, а тому і не підлягає апеляційному оскарженню.

За правилами ч. 4 ст. 399 КПК суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 , суддя апеляційного суду діяв згідно з вимогами ч. 4 ст. 399 КПК, а доводи в касаційній скарзі про протилежне не ґрунтуються на нормах процесуального права.

Крім того, оскільки ухвала слідчого судді не є предметом апеляційної перевірки, суддя не мав правових підстав для вирішення питання про поновлення процесуального строку на оскарження цього рішення.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 4 червня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5