У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги представника ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , інші особи: військова частина НОМЕР_1 , Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Закарпатська обласна прокуратура, МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ щодо незаконного затримання в порядку ст.206 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_2 , адвокат ОСОБА_3 , ввернулася до слідчого судді Ужгородського міскрайонного суду Закарпатської області зі скаргою щодо незаконного затримання в порядку ст.206 КПК України.

У скарзі вказано на те, що з 31.07.2024 року по сьогоднішній день ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), незаконно утримується у військовій частині ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) АДРЕСА_1 ). За цей період він переніс серцевий напад, однак йому не надано кваліфікованої медичної допомоги. В нього хронічні проблеми з серцем. Дані обставини підтверджуються повідомленнями від сестра ОСОБА_2 - гр. ОСОБА_4 та медичною документацією. Подальше не надання йому медичної допомоги створює загрозу йому життю та здоров`ю. У зв`язку з чим представник здійснила запити щодо швидкої до нього (копія додається) , наразі відповіді не надійшло. За коротких дзвінків із ОСОБА_2 від перебував і в Берегівському РТЦК 31.07.2024 року, де викликали швидку, але до лікарні його не повезли не надали спеціаліста кардіолога. ОСОБА_2 в подальшому не одну добу був переміщений проти його волі то до м. Берегово, м. Мукачево, Рівне , Кам`янець Подільське, Яворів, Львів, Чернівці, 02.08.2024 року в Чернігівська обл. (Десна), ІНФОРМАЦІЯ_2 обл. в/ ч НОМЕР_3 , Закарпатська область (Чоп) тощо. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуваючи в Рівненська обл., в/ ч НОМЕР_3 письмово написав відмову від мобілізації, влк, а також від прийняття присяги, однак відмову не прийняли. Також 07.08.2024 року представнику надіслано від нього відеоповідомлення про відмову від мобілізації, і що його доводять до відчаю, через що здатен на самогубство. 08.08.2024 року сестра ОСОБА_2 - гр. ОСОБА_4 повідомила, що він телефонував, і знаходиться в Чопі у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). 05.08.2024 року представник відібрала пояснення у гр. ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що підтверджується його свідоцтвом про народження ІV- НОМЕР_4 від 15.10.1982р. та свідоцтвом про ІНФОРМАЦІЯ_4 від 02.10.1979 року та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 16.02.2008року. Підтвердила, що телефонував їй ОСОБА_2 з чужого номеру повідомив, що спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , станом на кінець дня 05.08.2024 року приблизно після 14 год. відправлено до Малої Любаша Рівненської області.

Так у скарзі зазначено, що представником 04.08.2024 року як адвокатом відібрано пояснення від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відібрала письмові пояснення від ОСОБА_8 .

Представник вказує на те, що на скільки їй відомо зі слів сестри та матері ОСОБА_2 він відмовлявся підписувати будь-які документи, повідомив, що відмовляється від мобілізації до лав ЗСУ. В т.ч. він особисто підтвердив це представнику. Із цього моменту і до цих пір він перебуває у м. Чопі у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та не дає згоду на свою мобілізацію, не дає згоду і не бажає приймати присягу на військову службу, відмовляється від проходження військової служби, просить відпустити його.

Представник зазначає, що оскільки, його незаконно утримують вже тривалий час у різних РТКЦ та військових частинах. У військовій частині його продовжують утримувати озброєні солдати за адресою: в Чопі у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), де він знаходиться до цих пір і не може вийти із цієї військової частини, утримується примусово. Присягу військовослужбовця він не приймав. Згоду на проходження ВЛК не надавав. Станом на сьогодні ОСОБА_2 перебуває незаконно в військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). Подальше затримання його є незаконним. Крім того, таке затримання є втручанням держави в право на свободу гарантоване ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Адвокат просить в порядку ст.206 КПК України слідчого суддю перевірити законність тримання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

При обґрунтуванні скарги адвокат покликається на положення ч.1 ст.260, ч.1 ст. 263 КУпАП, ч.2 ст.8, ст.9, ст.12, ст. 17, ч.1 ст.24, ч.2 ст. 206 КПК України, ст.5,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.29, ст.ст. 55, ст. 62, ч.1 ст.64, ст. 124 Конституції України, рішення КСУ від 23.05.2001 р. №6рп/2001, п. 3.2 рішення Конституційного Суду України 30 червня 2009 року у справі №1- 17/2009 , п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 1997 року «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», рішення ЄСПЛ від 15.11.96 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», рішенні ЄСПЛ у справі Ходорковський проти Росії, рішення від 3 грудня 2015 року Справа «Кущ проти України».

Представник ОСОБА_2 .Ю адвокат ОСОБА_3 згідно прохальної частини скарги просить: невідкладно розглянути скаргу; негайно доставити із військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) громадянина України затриманого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до слідчого судді для з`ясування законності утримання його з 31.07.2024 року і до цих пір; витребувати із військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) матеріали особової справи складені відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що дають підстави його утримувати у військовій частині; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 негайно звільнити з під варти громадянина України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб виключно у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Згідно поданої представником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 , скарги, вона просить слідчого суддю:

негайно доставити із військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) громадянина України затриманого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до слідчого судді для з`ясування законності утримання його з 31.07.2024 року і до цих пір;

витребувати із військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) матеріали особової справи складені відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що дають підстави його утримувати у військовій частині;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 негайно звільнити з під варти громадянина України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому захисник зазначає, що ОСОБА_2 з 31.07.2024 року по сьогоднішній день незаконно утримується в супереч його волі, періодично змінюють його місце утримання. Так, вона просить в порядку ст.206 КПК України слідчого суддю перевірити законність тримання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З аналізу ст. 206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України, ст. 206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції закону від 18 травня 2024 року з наступними змінами і доповненнями, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

При цьому, зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини, а також здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

Виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, встановлений ст. 303 КПК України.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_2 , не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із сферою дії Кримінального процесуального закону, визначених КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Виходячи з обставин скарги та вищевказаних правових норм, слідчий суддя приходить висновку, що затримання громадянина працівниками ТЦК та СП, утримання його без відповідного судового рішення, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, а у разі, якщо такі дії мають ознаки кримінального правопорушення відповідними нормами Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та ст. 214 КПК України.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами ТЦК та СП чи військової частини при здійсненні ними свої повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту він вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень, до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17), згідно з якою, відповідно до частин 2-5 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) не перевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду».

Наведені вище положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, «post factum», оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 року по справі №766/22242/17.

Крім того, положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Адвокатом ОСОБА_3 , до скарги не надано доказів того, що ОСОБА_2 , був затриманий уповноваженою службовою особою без ухвали слідчого судді, що дана особа утримується на території на яку поширюється юрисдикція Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, що позбавляє суд здійснити перевірку наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено.

При цьому, як вказує адвокат у скарзі, що ОСОБА_2 незаконно утримують вже тривалий час у різних РТКЦ та військових частинах. Зокрема додаючи заяву ОСОБА_2 адресовану начальнику РТЦК в м.Берегово від 06.08.2024 року про перебування ОСОБА_2 в такому ТЦК.

За таких обставин, слідчий суддя зазначає, що КПК України не передбачено право слідчого судді з`ясовувати підстави позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Положеннями Кримінального процесуального Кодексу України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, що подана в порядку ст. 206 КПК України та на дії осіб, які не є працівниками органу досудового розслідування, слідства чи прокуратури.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, ч. 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за поданою скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 8, 9, 206, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою представника ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , інші особи:військова частина НОМЕР_1 , Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Закарпатська обласна прокуратура, МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ щодо незаконного затримання в порядку ст.206 КПК України, відмовити.

Копію ухвали надіслати адвокату ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1