Справа № 610/4070/24
Провадження № 1-кс/610/1128/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2024м. Балаклія

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000659 від 23.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області засобом поштового зв`язку (дата відправки 23.10.2024) надійшло клопотання начальника Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 23.10.2024 про арешт майна, вилученого 22.10.2024 в ході огляду місця події, а саме: 1) транспортного засобу марки "ТАТА", д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , фактично за кермом перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) транспортного засобу марки "МАN", реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є військова частина НОМЕР_3 , фактично за кермом перебував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавивши права на відчуження та розпорядження цим майном.

Клопотання обґрунтовано тим, що 22.10.2024 під час огляду місця події було виявлено вищезазначені транспортні засоби, які отримали механічні пошкодження. Вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому на нього доцільно накласти арешт з метою збереження, як речових доказів, які визнані такими за постановою слідчого.

Крім того, вказані транспортні засоби, як речові докази, необхідні для проведення судової авто-технічної експертизи з метою з`ясування технічного стану транспортних засобів та обставин механізму дорожньо-транспортної пригоди і дій учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Прокурор просив розглядати клопотання за його відсутності.

Власник майна автомобіля марки "ТАТА" ОСОБА_4 , про дату та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, у судове засідання не прибув, причину неявки не повідомив.

Представник власника майна автомобіля марки "МАN" помічник командира в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_7 через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення клопотання про арешт майна не заперечує, просить розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, за участю яких розглядається клопотання про арешт майна, не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000569. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) було внесено 23.10.2024 з кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

З матеріалів клопотання встановлено, що 22.10.2024 близько 13.46 год на автодорозі Київ-Харків-Довжанський на 602 км + 500 м, поблизу с. Веселе Ізюмського району внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту сталося зіткнення автомобілю марки "ТАТА", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з автомобілем марки "MAN", реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

22.10.2024 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Київ-Харків-Довжанське (М-03), 602 км + 500 м, під час якого зафіксовано дорожню обстановку та вилучено транспортні засоби: автомобіль марки "ТАТА", д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль марки "МАN", д.н.з. НОМЕР_5 .68, які було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передано власникам ОСОБА_8 і ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 23.10.2024 вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до реєстраційних даних транспортного засобу серії НОМЕР_6 вантажний транспортний засіб марки "МАN" моделі "НХ 44.685 8х8", 2017 року випуску, жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_7 належить АДРЕСА_1 .

За даним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 встановлено, що власником автомобіля марки "ТАТА", моделі "LPT 613", спеціалізованого вантажного фургону червоного кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_9 , є ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно транспортні засоби марки "МАN", моделі "НХ 44.685 8х8", і марки "ТАТА", моделі "LPT 613" відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могли бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому на зазначені автомобілі необхідно накласти арешт з метою їх збереження.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, при цьому не обмежує у значній мірі законні права власників.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення збереження зазначених об`єктів, як речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно:

- транспортний засіб марки "ТАТА", д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 ,

- транспортний засіб марки "МАN", д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого держава в особі військової частини НОМЕР_3 ,

позбавивши права на відчуження та розпорядження цим майном.

Місце зберігання арештованого майна визначити слідчому у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 "Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження".

Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується негайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1