ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2024 Справа №607/17115/24 Провадження №1-кп/607/1827/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі кримінальне провадження №0000122, відомості про яке 02.07.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Збаразького відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно та систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї доньки ОСОБА_6 , з якою він проживає в одному будинку по АДРЕСА_2 , що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи ОСОБА_6 .

Зокрема, ОСОБА_3 систематично, а саме: 01.01.2024, 10.03.2024, 20.05.2024 та 26.05.2024, перебуваючи за місцем свого проживання, будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняв домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_6 , що виражалось у психологічному насильстві, а саме: словесних образах та погрозах побиття, чим викликав в останньої побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоду її психічному здоров`ю. Після вчинення домашнього насильства у вказані дні ОСОБА_6 викликала працівників відділення поліції № 4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, які складали стосовно ОСОБА_3 протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За вчинення адміністративних правопорушень постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.02.2024, 11.04.2024 та 12.06.2024 ОСОБА_3 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Надалі, діючи систематично, 28.06.2024, приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , у якому він проживає разом із своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , донькою ОСОБА_6 та її трьома малолітніми дітьми: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на ґрунті особистих, неприязних відносин вчинив зі своєю донькою ОСОБА_6 словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї доньки ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи. Реалізовуючи свій протиправний умисел, 28.06.2024, приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , висловлював на адресу своєї доньки ОСОБА_6 словесні образи, нецензурну лайку та чинив психологічний тиск, чим викликав в останньої побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоду її психічному здоров`ю, що сформувало в неї негативні психоемоційні переживання та зміни (моральні страждання), а саме: погіршення її соціального функціонування та якості життя, обумовило формування негативних психоемоційних змін та переживань за своє здоров`я та благополуччя, викликало тривожність, лякливість, почуття приниженої гідності та образи, обмеженість повноцінного відпочинку, порушення сну, зниження настрою.

Крім цього, 29.06.2024 близько 16 год 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем спільного проживання з донькою ОСОБА_6 , на ґрунті особистих, неприязних відносин вчинив словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї доньки ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи. Реалізовуючи свій протиправний умисел, 29.06.2024 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , висловлював на адресу своєї доньки ОСОБА_6 словесні образи, нецензурну лайку та чинив психологічний тиск, чим викликав в останньої побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоду її психічному здоров`ю. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 завдано психологічних страждань, що обумовили формування у неї негативних психоемоційних переживань та змін (моральних страждань), а саме: погіршення її соціального функціонування та якості життя, обумовили формування негативних психоемоційних змін та переживань за своє здоров`я та благополуччя, викликали тривожність, лякливість, почуття приниженої гідності та образи, обмеженість повноцінного відпочинку, порушення сну, зниження настрою.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 грубо порушено норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема, суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загальновизначені норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин та заподіяно шкоду здоров`ю, особистим правам та інтересам ОСОБА_6 , наданих її Конституцією України, а саме: правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України, тобто у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

30.07.2024 між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, яку подано до суду одночасно з обвинувальним актом.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив про примирення з потерпілою та ствердив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди про примирення, дав згоду на застосування узгодженого виду і розміру покарання та інших передбачених такою угодою заходів, просив затвердити вказану угоду про примирення, а також призначити узгоджене в ній сторонами покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому обумовлену в ній міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, укладену між нею та ОСОБА_3 , підтвердила факт примирення з ОСОБА_3 , а також те, що укладення угоди про примирення відбулось добровільно та за її ініціативою. Також зазначила, що зміст, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України розуміє.

Прокурор Збаразького відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 не заперечувала.

Розглядаючи у підготовчому судовому засіданні питання в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За приписами ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

У відповідності до ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане кримінальне провадження відповідно до положень ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України, тобто у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

У відповідності до вимог пунктів 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Відповідно до угоди сторони кримінального провадження врахували відсутність у потерпілої будь-яких претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_3 , наявність передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, а також відсутність передбачених положеннями ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 .

Вказаною угодою сторони кримінального провадження узгодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України, у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт та застосування в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України обмежувальних заходів, у вигляді заборони перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_6 та направлення для проходження програми для кривдників.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілій ОСОБА_6 та обвинуваченому ОСОБА_3 .

Покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, угода укладена за ініціативою потерпілої, сторони примирилися, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався у можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, та встановив, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст угоди про примирення та цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Судом також встановлено, що потерпілій ОСОБА_6 повністю зрозумілі наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Підстави для відмови в затвердженні цієї угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Оскільки умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи, що згідно з положеннями ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, враховуючи дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, беручи до уваги факт примирення потерпілої з обвинуваченим, відсутність зі сторони потерпілої будь-яких претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого, наявність передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, а також відсутність передбачених положеннями ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання, суд доходить висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за ст. 126-1 КК України у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.

При цьому обставин, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, які б унеможливлювали призначення ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт, судом не встановлено.

На переконання суду, призначене покарання, яке полягає у виконанні обвинуваченим ОСОБА_3 безоплатних суспільно корисних робіт, буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його меті та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Також згідно з пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, з урахуванням обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 домашнього насильства відносно його доньки ОСОБА_6 , що містить ознаки систематичності, суд вважає за необхідне застосувати в інтересах потерпілої до обвинуваченого обмежувальні заходи, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство, у вигляді заборони ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_6 та направленні його для проходження програми для кривдників на мінімальний строк, передбачений ч. 3 ст. 91-1 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду у підготовчому судовому засіданні укладеної між потерпілою та підозрюваним угоди про примирення у даному кримінальному провадженні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши думку сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним, призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України та застосування відносно обвинуваченого обмежувальних заходів, визначених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а також ухвалення обвинувального вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не пред`являвся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 369, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30.07.2024 між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000122, відомості про яке 02.07.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 такі обмежувальні заходи: заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_6 , строком на 1 (один) місяць; направити для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1