Справа № 489/589/21
кримінальне провадження
№1-кп/489/305/24
УХВАЛА

19 вересня 2024 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000554 від 11.09.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, заміжньої, працюючої в АТБ, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 200, ч.1 ст. 362, ч.3 ст. 362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується за ч.3 ст. 191 КК України в тому, що вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 14 травня 2020 року в період часу з 14:24 по 14:28 годин ОСОБА_4 , займаючи посаду оператора поштового зв`язку 1 класу відділення поштового зв`язку «Миколаїв-31» Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта», на яку відповідно до посадової інструкції покладено завдання з ведення касових операцій згідно з діючими вимогами законодавства та АТ «Укрпошта», приймання та видача усіх видів внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів, виплати переказів, приймання платежів за комунальні послуги та покладено обов`язок дотримуватись схоронності готівки, інших цінностей на робочому місці під час виконання операцій, не допускати втрату ввіреного майна, а також документів, що передані на зберігання або перебувають у роботі, маючи умисел, направлений на привласнення чужого майна, діючи повторно, умисно, перебуваючи на робочому місці, в відділенні поштового зв`язку «Миколаїв-31» Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта» за адресою: м. Миколаїв, вул. Першотравнева, 111, прийняла від ОСОБА_5 грошові кошти на загальну суму 1697 грн. 71 коп. на оплату комунальних послуг, з яких до ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» в сумі 587 грн. 30 коп., до ПАТ «Миколаївгаз» в сумі 37 грн. 30 коп., до ТОВ «Миколаївгаз збут» в сумі 95 грн. 50 коп., до МКП «Миколаївводоканал» в сумі 276 грн. 20 коп., до ОСББ «Космонавтів, 134» в сумі 623 грн. 21 коп., до КП «Миколаївкомунтранс» в сумі 78 грн. 20 коп. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було їй ввірено, з використанням службового комп`ютера, маючи доступ до робочої програми внесла відомості про оплату ОСОБА_5 грошових коштів до комунальних підприємств, установ та організацій та роздрукувавши повідомлення з номерами платежів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (службові чеки) та квитанції з номерами платежів , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 (службові чеки), надала їх останній. В подальшому здійснила відміну платіжних операцій, а грошові кошти на загальну суму 1697 грн. 71 коп. отримані від ОСОБА_5 привласнила собі, розпорядившись ними на власний розсуд.

Також, 06 серпня 2020 року в період часу з 08:46 по 08:48 годин ОСОБА_4 , займаючи посаду оператора поштового зв`язку 1 класу відділення поштового зв`язку «Миколаїв-31» Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта», на яку відповідно до посадової інструкції покладено завдання з ведення касових операцій згідно з діючими вимогами законодавства та АТ «Укрпошта», приймання та видача усіх видів внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів, виплати переказів, приймання платежів за комунальні послуги та покладено обов`язок дотримуватись схоронності готівки, інших цінностей на робочому місці під час виконання операцій, не допускати втрату ввіреного майна, а також документів, що передані на зберігання або перебувають у роботі, маючи умисел, направлений на привласнення чужого майна, діючи повторно, умисно, перебуваючи на робочому місці, в відділенні поштового зв`язку «Миколаїв-31» Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта» за адресою: м. Миколаїв, вул. Першотравнева, 111, прийняла від ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 518 грн. 65 коп. на оплату комунальних послуг, з яких до КП «Миколаївкомунтранс» в сумі 153 грн., до ТОВ «Миколаївгаз збут» в сумі 41 грн. 25 коп., до ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» в сумі 144 грн. 75 коп., до ПАТ «Миколаївгаз» в сумі 179 грн. 65 коп. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було їй ввірено, з використанням службового комп`ютера, маючи доступ до робочої програми, внесла відомості про оплату ОСОБА_6 грошових коштів до комунальних підприємств, установ та організацій та роздрукувавши квитанції з номерами платежів , 5 (службові чеки) та повідомлення з номерами платежів , 10161673 (службові чеки), надала їх останній. В подальшому здійснила відміну платіжних операцій, а грошові кошти на загальну суму 518 грн. 65 коп. отримані від ОСОБА_6 привласнила собі, розпорядившись ними на власний розсуд.

Під час судового розгляду судом було роз`яснено обвинуваченій про можливість закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених обвинуваченою діянь. Обвинувачена надала згоду на закриття кримінального провадження за вищевказаними епізодами.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судом встановлено, що на час вчинення інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» передбачала настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (ч. 1 ст. 51) та повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (ч. 2 ст. 51). При цьому, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що станом на 2020 р. становило 210,20 грн.

Однак, станом на даний час ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» діє в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, та передбачає настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 51) та дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2020 р. - 2102 грн.).

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майном настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Також відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За такого, оскільки Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX пом`якшена кримінальна відповідальність через підвищення розміру вартості майна - предмета кримінального правопорушення до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності таким законом.

Таким чином, внесені Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX зміни до ст. 51 КУпАП призвели до декриміналізації діяння щодо привласнення майна, вартість якого станом на час його привласнення становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим дія вказаного Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Натомість згідно з пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням вартість майна, яке вона привласнила, станом на дату вчинення інкримінованих діянь становить менше 2102 грн. у 2020 році за епізодами злочинної діяльності кваліфікованої за ч.3 ст. 191 КК України відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , внаслідок чого вчинені нею діяння на теперішній час не належать до кримінальних правопорушень і тому не передбачають настання кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, та обвинувачена згодна на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, тому вказане є підставою для закриття кримінального провадження на цій підставі.

Керуючись статтями 284, 370, 374, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0000554 від 11.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191 КК України (епізоди привласнення грошових коштів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ), закрити на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя