Справа № 367/8254/24
Провадження №1-кс/367/1119/2024
УХВАЛА

Іменем України

27 серпня 2024 року слідчий суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб (слідчого) ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській обл. стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2024 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла скарга на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 2 Бучанського районного управління поліції ГУНП у Київській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що:

«13 серпня 2024 приблизно о 11 годині, мій чоловік - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вийшов з дому в магазин «Лоток», що розташований по вул. Університетська у м. Ірпінь звідки і зник та певний час з ним був відсутній зв?язок. Пізніше, приблизно в 15 годин 30 хвилин мені зателефонував чоловік зі свого мобільного телефону та повідомив наступне. В телефонній розмові він повідомив, що приблизно о 12 годині четверо невідомих йому чоловіків схопили його по АДРЕСА_1 (біля ОСОБА_5 і Япона мать) та проти його волі застосовуючи фізичну силу затягнули його в невідомий автомобіль. Він намагався чинити опір, проте його рухи обмежували способом стискання його рук з двох сторін та утримуючи силою, а потім схопили та затягнули в автомобіль. На місці злочину викликати поліцію йому не вдалося. У подальшому, як стало йому відомо пізніше, його привезли до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Весь час він знаходився під «конвоєм» невідомих йому людей у військовій формі, які не відпускали його руки та не дозволяли йому скористатися телефоном та фактично утримували мого чоловіка проти його волі. Він також зазначив, що чоловіки, які його схопили, його облікові дані не перевіряли на місці вчиненого проти нього злочину, повістку на місці не вручали та не показували свої посвідчення та повноваження, а на його неодноразові прохання пояснити хто вони і звідки, вони мовчки його затягнули в автомобіль. Поруч не було поліції, і тільки в 13 годин 29 хвилин 13.08.2024 він зміг самостійно зателефонувати на 102 і повідомити, що його утримують в ТЦК проти його волі та не випускають. Вдруге о 14 годин 06 хвилин того ж дня він повторно зателефонував на 102 у поліклініці та повідомив, що його кудись тягнуть люди у формі, але потім зв?язок обірвався. Також мій чоловік мені сказав, що його змусили проходити у примусовому порядку військово-лікарську комісію, де була порушена конфіденційність його медичного огляду. Зазначені чоловіки з ТЦК, під «конвоєм» яких він перебував, не відпускали його навіть в ткабінеті лікаря при огляді, чинили моральний та фізичний тиск на нього. Тобто весь час на протязі якого він проходив ВЛК (загалом перебував у лікарні для проходження ВЛК пів години) його не відпускали утримуючи фізично за руку. Навіть здавав аналіз крові під доглядом працівників з ТЦК. Всі працівники медичного закладу чітко розуміли, що його утримують насильно і допускали таке правопорушення. Фактично з 12 години до 16 години 13.08.2024 року його утримували незаконно в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 та в лікарні, де проходив ВЛК і він не мав можливості покинути місце, в якому його утримували. В подальшому його повезли далі у невідомому напрямку не пояснюючи куди, та продовжуючи утримувати чоловіка в автомобілі проти його волі. Вибігти з автомобіля не зміг. Затягнули в автомобіль силою. Однак уповноваженим слідчим ГУ НІ в Київській області Бучанського районного управління поліції відділу поліції N?2 відповідно до вимог ст. 214 КПК України на цей час відомості до Єдиного реєстру досудового розслідувань не внесено та жодної невідкладної слідчої дії, не проведено. Відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР на протязі 24 годин ( тобто з 13.08.2024 по 14.08.2024) не внесені. Станом на 15.08.2024 про результати розгляду заяви не повідомлено".

У судове засідання заявник не з`явилася, про час дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надійшла її заява про розгляд справи за її відсутності.

Уповноважена особа органу, бездіяльність якого оскаржується, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до положень ст. 26 Кримінального процесуального кодексу України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя зважає на ці положення закону та, враховуючи принцип диспозитивності, визнає можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання, на підставі наданих заявником доказів.

Згідно із ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Заявник у своїй скарзі стверджує, що 13 серпня 2024 приблизно о 11 годині її чоловік - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вийшов з дому в магазин «Лоток», що розташований по вул. Університетська у м. Ірпінь, звідки зник та певний час з ним був відсутній зв?язок. Пізніше, приблизно в 15 годин 30 хвилин мені зателефонував чоловік зі свого мобільного телефону та повідомив наступне. В телефонній розмові він повідомив, що приблизно о 12 годині четверо невідомих йому чоловіків схопили його по АДРЕСА_1 (біля ОСОБА_5 і Япона мать) та проти його волі застосовуючи фізичну силу затягнули його в невідомий автомобіль. Він намагався чинити опір, проте його рухи обмежували способом стискання його рук з двох сторін та утримуючи силою, а потім схопили та затягнули в автомобіль. На місці злочину викликати поліцію йому не вдалося. У подальшому, як стало йому відомо пізніше, його привезли до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Весь час він знаходився під «конвоєм» невідомих йому людей у військовій формі, які не відпускали його руки та не дозволяли йому скористатися телефоном та фактично утримували мого чоловіка проти його волі. Він також зазначив, що чоловіки, які його схопили, його облікові дані не перевіряли на місці вчиненого проти нього злочину, повістку на місці не вручали та не показували свої посвідчення та повноваження, а на його неодноразові прохання пояснити хто вони і звідки, вони мовчки його затягнули в автомобіль. Поруч не було поліції, і тільки в 13 годин 29 хвилин 13.08.2024 він зміг самостійно зателефонувати на 102 і повідомити, що його утримують в ТЦК проти його волі та не випускають. Вдруге о 14 годин 06 хвилин того ж дня він повторно зателефонував на 102 у поліклініці та повідомив, що його кудись тягнуть люди у формі, але потім зв?язок обірвався. Також мій чоловік мені сказав, що його змусили проходити у примусовому порядку військово-лікарську комісію, де була порушена конфіденційність його медичного огляду. Зазначені чоловіки з ТЦК, під «конвоєм» яких він перебував, не відпускали його навіть в ткабінеті лікаря при огляді, чинили моральний та фізичний тиск на нього. Тобто весь час на протязі якого він проходив ВЛК (загалом перебував у лікарні для проходження ВЛК пів години) його не відпускали утримуючи фізично за руку. Навіть здавав аналіз крові під доглядом працівників з ТЦК. Всі працівники медичного закладу чітко розуміли, що його утримують насильно і допускали таке правопорушення. Фактично з 12 години до 16 години 13.08.2024 року його утримували незаконно в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 та в лікарні, де проходив ВЛК і він не мав можливості покинути місце, в якому його утримували. В подальшому його повезли далі у невідомому напрямку не пояснюючи куди, та продовжуючи утримувати чоловіка в автомобілі проти його волі. Вибігти з автомобіля не зміг. Затягнули в автомобіль силою. Однак уповноваженим слідчим ГУ НІ в Київській області Бучанського районного управління поліції відділу поліції N?2 відповідно до вимог ст. 214 КПК України на цей час відомості до Єдиного реєстру досудового розслідувань не внесено та жодної невідкладної слідчої дії, не проведено. Відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР на протязі 24 годин ( тобто з 13.08.2024 по 14.08.2024) не внесені. Станом на 15.08.2024 про результати розгляду заяви не повідомлено.

У заяві вона просилазобов?язати уповноважену особу ГУ НП в Київській області Бучанського районного управління поліції внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч.2 ст. 146, ч.5 ст.426-1 КК України на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення та надати заявнику через 24 години з моменту внесення таких відомостей витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Отже, після надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення уповноважена особа на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана прийняти та зареєструвати вказану заяву.

Як визначено у ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статтей 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 24.04.2019 року по справі № 818/15/18, згідно яких при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Також даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року по справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20).

Ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 КПК України.

Отже, скарга заявниці ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб(слідчого) ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській обл., стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є обґрунтованою.

Як визначає ч .2 ст.. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Відтак, керуючись ст. ст. 2,11, 19, 26, 27, 107,214,303,306,307 КПК України-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу заявниці ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській обл. стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 13.08.2024 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 13.08.2024 внести до ЄРДР відомості, викладені у зазначеній заяві, та розпочати досудове розслідування.

У задоволення скарги в іншій частині - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1