ЄУН справи: 336/6968/24
Номер провадження: 1-кп/336/1144/2024
ВИРОК

іменем України

19 липня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного провадження у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 01 липня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця рф, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

30 червня 2024 року, в період часу з 11 години 00 хвилин до 11 години 10 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , побачив автомобіль марки «Gееlу», моделі «МR-7151А», в кузові сірого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у володінні потерпілої ОСОБА_4 . В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Далі ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла, а саме: не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за мотивованим рішенням суду, не маючи законного права на проникнення до чужого володіння, не перебуваючи із ОСОБА_4 у родинних зв`язках, проник через передні водійські двері до салону автомобіля марки «Gееlу», моделі «МR-7151А», в кузові сірого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , після чого був виявлений потерпілою ОСОБА_4 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто в незаконному проникненні до іншого володіння особи.

Згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а саме, що 30 червня 2024 року, в період часу з 11 години 00 хвилин до 11 години 10 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , побачив автомобіль марки «Gееlу», моделі «МR-7151А», в кузові сірого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у володінні потерпілої ОСОБА_4 . В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Далі ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла, а саме: не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за мотивованим рішенням суду, не маючи законного права на проникнення до чужого володіння, не перебуваючи із ОСОБА_4 у родинних зв`язках, проник через передні водійські двері до салону автомобіля марки «Gееlу», моделі «МR-7151А», в кузові сірого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , після чого був виявлений потерпілою ОСОБА_4 .

Ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, також згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без участі усіх учасників кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 , відповідно до її заяви не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

На підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, подані відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65, 66, 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до кримінальних проступків.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 передбачені ст. 67 КК України, не встановлені.

Щодо особи обвинуваченого, суд враховує зокрема те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, має постійне місце проживання, під медичним наглядом у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався.

Санкцією ч.1 ст. 162 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань.

Відповідно до положень Кримінального кодексу України усі види покарань класифікуються на менш і більш суворі, такий розподіл має універсальний характер і застосовується як при побудові санкцій статей Особливої частини КК, так і в практиці призначення покарань. В усіх без винятку альтернативних санкціях статей Особливої частини КК, передбачені в них види покарань перелічені в послідовності від менш суворого до більш суворого.

Враховуючи те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, його особу, ступінь вини, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Кримінальним правопорушенням майнова шкода не спричинена.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 302, 381-382, 374, 392-395, 532 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- пластикову фурнітуру з водійської двері авто, плоскогубці з-під водійського килимку, манікюрні ножиці, мобільний телефон «САТ В52», чохол з руля автомобіля, що згідно з постановою дізнавача визнані речовими доказами (квитанція № 557) передати власнику за належністю.

- сліди папілярних узорів з вітровику водійської двері знищити.

- CD-R диск об`ємом 61,3Мб, на якому знаходяться два відеозаписи на якому зображено ОСОБА_3 , який знаходиться в салоні автомобіля на пасажирському передньому сидінні, зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.пр. 54);

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 382 КПК України вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Суддя: