СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7193/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000037 від 12.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор, просить накласти арешт на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 22А (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 000).

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи самовільно, за відсутності дозвільних документів на забудову земельної ділянки комунальної форми власності, здійснили будівництво нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , та у квітні 2021 року здійснили дії щодо державної реєстрації права приватної власності на даний самочинно збудований об`єкт, чим вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України, а саме: самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником нежитлової будівлі літ. А загальною площею 37,6 кв. м (Літ. А нежитлова будівля, літ. а навіс, сходи, № 1 огорожа, № 2 шлагбаум, літ. І вимощення під автостоянку) за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна_000) є Товариство з обмеженою відповідальністю «АРКЕНСТОН» ().

При цьому, згідно інформації Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №0570202/2-5030 від 20.04.2023, рішення про передачу земельної ділянки :75:138:0001, на якій побудовано вказану вище нерухомість, у власність чи користування (оренду) фізичним або юридичним особам Київською міською радою не приймалось.

Відповідно до листа Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 073-973 від 14.04.2023, Департамент не видавав, не реєстрував документів, які б надавали право на виконання підготовчих/будівельних робіт та не приймав об`єкти будівництва в експлуатацію по АДРЕСА_2 .

Постановою слідчого від 07.10.2024 вказану нежитлову будівлю визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000037.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, подала заяву у якій просить розглянути клопотання, яке підтримує у повному обсязі, у її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, без повідомлення власника майна.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Постановою слідчого від 07.10.2024 нежитлову будівлю літ. А загальною площею 37,6 кв. м (Літ. А нежитлова будівля, літ. а навіс, сходи, № 1 огорожа, № 2 шлагбаум, літ. І вимощення під автостоянку), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 000) визнано речовими доказами.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи, що прокурором доведено, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на вилучені речі.

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000037 від 12.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. А загальною площею 37,6 кв. м (Літ. А нежитлова будівля, літ. а навіс, сходи, № 1 огорожа, № 2 шлагбаум, літ. І вимощення під автостоянку), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 000), шляхом тимчасової заборони використання, відчуження, розпорядження будь-яким чином таким майном, вчинення відповідних реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1