Справа № 141/341/24
Провадження № 1-кп/141/39/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2024 за №0000039, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Юшківці Оратівського району Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

Згідно із обвинувальним актом досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 1994 року № 217 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста» (зі змінами та доповненнями від 06.11.2019), уникаючи навчання, складання теоретичного і практичного іспитів у Держпродспоживслужбі, в серпні 2020 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , реалізуючи свій умисел, направлений на підроблення посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я та з метою його подальшого використання у власних цілях, за допомогою кольорового струменевого принтера виготовив посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 зі своїми анкетними даними та фото категорій А1, А2, В 1, В2, ВЗ, зазначивши на ньому, що воно видане 20.08.2020 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, що підтверджує його право на керування транспортними засобами відповідних категорій.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків.

Крім того, 04.05.2024 приблизно о 13 год 00 хв ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом (трактором) марки «ЮМЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , жовто-синього кольору, рухався по АДРЕСА_1 , де у зв`язку з виконанням службового завдання по забезпеченню безпеки дорожнього руху у вказаному населеному пункті, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції СПД № 1 відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, які здійснювали патрулювання на службовому автомобілі під час несення служби у добовому наряді.

Після зупинки транспортного засобу поліцейський з РПП СПД № 1 відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» звернувся до водія ОСОБА_4 з вимогою пред`явити посвідчення тракториста-машиніста, на підставі якого той здійснював керування зазначеним транспортним засобом.

В подальшому того ж дня, 04.05.2024, приблизно о 13 год 05 хв ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення тракториста-машиніста є підробленим, діючи умисно, надав для перевірки поліцейським завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста-машиніста зі своїм фото, серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 20.08.2020 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, яке згідно з відомостями Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, на ім`я останнього не видавалось, таким чином, використавши завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів за № СЕ-19/102-24/8656-ДД від 08.05.2024 бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 20.08.2020 ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень тракториста-машиніста, що перебувають в офіційному обігу на території України.

У бланку посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 20.08.2020 ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_4 , фонові зображення (захисна сітка, мікротекст), вихідні дані, бланковий текст, серія та номер бланку нанесено за допомогою друкуючого пристрою з струменевим способом формування зображень.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

23.07.2024 до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 від 23.07.2024 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в частині пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні 23.07.2024 обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 подане клопотання від 23.07.2024 підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у ньому, просили суд клопотання від 23.07.2024 задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 від 23.07.2024 та зазначив, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого може бути закрито та звільнено обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України, оскільки вказаний кримінальний проступок було вчинено обвинуваченим у серпні 2020 року.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 від 23.07.2024, а також матеріали справи № 141/341/24, доходить наступних висновків.

Частинами 1, 2, ст. 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма закріплена у статті 62 Конституції України, відповідно до частини першої якої передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Тобто встановлювати вину особи можна виключно в обвинувальному вироку суду.

У справі «Грабчук проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушення ч. 2 ст. 6 (презумпція невинуватості) та наголосив, що при закритті провадження у суді за строками давності суд не повинен висловлюватись у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин. Зокрема, у рішенні від 4 грудня 2000 року слідчий використав слова: «в діях [заявниця] є склад злочину» та «моменту, коли [заявниця] вчинила злочин», а суд зазначив, що в діяннях заявниці «вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 167 КК України. Такі твердження суперечать презумпції невинуватості, а тому дії українського суду ЄСПЛ визнав такими, що порушують Конвенцію з прав людини.

Статтею 44 КК України (у редакції на час вчинення кримінального правопорушення) визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно вимог частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частиною другою статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, за ступенем тяжкості відноситься до категорії кримінальних проступків.

Як убачається із обвинувального акту, подія кримінального правопорушення ч. 1 ст. 358 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце у серпні 2020 року, більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено.

Отже, оскільки станом на час розгляду кримінального провадження з моменту вчинення кримінального проступку минуло більше трьох років, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчились, суд вважає, що наявні підстави для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Судом установлено, що строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, закінчились, учасники кримінального провадження не заперечують щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього в цій частині, а обставин щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 358 КК України закінчилися строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що захисник обвинуваченого надав письмове клопотання від 23.07.2024, а обвинувачений надав свою усну згоду, суд доходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 358 КК України.

Стосовно призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта в частині вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд: визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Враховуючи наведені вимоги діючого кримінально-процесуального законодавства України, суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду не заявлено, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено.

Відповідно до ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає обвинувальний акт в частині вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, таким, що відповідає вимогам КПК України, а тому по справі необхідно призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 314-316, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 від 23.07.2024 задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

3. Кримінальне провадження № 0000039 від 05.05.2024 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 358 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

4. Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000039 від 05.05.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у відкритому судовому засіданні на 01 серпня 2024 року о 13 год 00 хв в приміщенні Оратівського районного суду Вінницької області в залі судових засідань.

5. Розгляд справи на підставі ст. 31 КПК України здійснювати суддею одноособово.

6. У судове засідання викликати учасників судового провадження, а саме: прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду в частині закриття кримінального провадження протягом семи діб з дня її проголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1