Справа №639/6695/24
Провадження № 1-в/639/625/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові провадження за подання ДУ «Харківський слідчий ізолятор» про звільнення від покарання на підставі ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та приведення вироків відносно останнього у відповідність до нового закону,

в с т а н о в и в :

ДУ «Харківський слідчий ізолятор» (далі за текстом - ДУ «ХВК-18») звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з поданням про приведення вироку Нововодалажського районного суду Харківської області від 08.02.2022 та Полтавського районного суду Полтавської області від 08.09.2022 відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року (далі за текстом Закон № 3886-ІХ).

В обґрунтування клопотання ДУ «ХВК-18» посилалась на те, що Законом № 3886-ІХ вчинення крадіжки в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Вироками Нововодалажського районного суду Харківської області від 08.02.2022 та Полтавського районного суду Полтавської області від 08.09.2022 ОСОБА_4 засуджено за вчинення крадіжок майна та шахрайства на суму, яка менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому відповідні діяння не є кримінально караними на теперішній час.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення подання щодо звільнення засудженого від покарання за діяння, яке наразі не є кримінально караними.

Представник ДУ «ХВК-№18» та засуджений звернулися до суду з заявами про можливість розгляду справи за їх відсутності та наполягали на задоволенні клопотання про приведення вироку у відповідність до нового закону стосовно засудженого ОСОБА_4 що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Вислухавши думку прокурора, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи вбачається, що у ДУ «ХВК-18» стосовно останнього виконуються вироки, що надає Жовтневому районному суду м. Харкова право розглянути подане установою виконання покарань клопотання.

Судом встановлено, що:

- вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.02.2022 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці.

Цим вироком ОСОБА_4 засуджений за вчинення 21.12.2021 крадіжки майна на суму 1746,00 грн.

- вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 08.09.2022 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.02.2022 року більш суворим, у відповідності до ст.72 КК України із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Покарання за ч. 3 ст. 185 КК України (за злочини вчинені після ухвалення вироку Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.02.2022 року) у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом складання покарань за даним вироком та вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.02.2022 року, у відповідності до ст.. 72 КК України із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Цим вироком ОСОБА_4 засуджений, в тому числі, за вчинення 06.01.2022, шахрайства на суму 1800,00 грн. та за вчинення 16.01.2022 крадіжки майна на суму 499,00 грн.

Разом з тим Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб».

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна та шахрайство, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 (епізод від 16.01.2022), ч.2 ст.190 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і шахрайство, за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270 грн., а на 01 січня 2022 становив 2 481 грн.

Водночас, як зазначалось вище, вартість майна, за крадіжки та шахрайство, за вчинення яких ОСОБА_4 засуджений вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.02.2022 та вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 08.09.2022 (за епізодами вчинення кримінальних, правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України від 06.01.2022 та ч.2 ст.185 КК України від 16.01.2022 ) становить менше двох розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян, які встановлені на моменти вчинення відповідних діянь.

Таким чином вказані діяння не можуть вважатися кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення якого ОСОБА_4 засуджений зазначеними вироками, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність, 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Подання ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» задовольнити.

На підставі ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.02.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений:

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 08.09.2022 за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі (без застосування ч.4 ст.70 та ч.1 ст.71 КК України).

На підставі ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 08.09.2022 за ч.2 ст.190 КК України ( епізод від 06.01.2022) та за ч.2 ст.185 КК України (епізод від 16.01.2022) у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1