ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №646/4067/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1804/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

- обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30 травня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

засуджено за ч.1 ст.121 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 в гостях у свого знайомого ОСОБА_9 , де знаходився ОСОБА_10 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, у ході спільного вживання алкогольних напоїв, під час словесного конфлікту, з мотиву неприязні, викликаного словами ОСОБА_10 в бік ОСОБА_8 , які останній сприйняв як образливі, реалізуючи раптово виниклий умисел з метою спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_10 ,усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись напроти потерпілого на відстані витягнутої руки, обличчям один до одного,наніс побутовим ножем, який був при ньому та знаходився в правій руці, один удар ОСОБА_11 в ділянку грудної клітини з лівої сторони, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення грудної клітини ліворуч у нижнє-середньому відділі по боковій поверхні із наскрізним ушкодженням лівої легені, рановий канал якого через ушкодження діафрагми подовжився у черевну порожнину із формуванням наскрізного поранення селезінки, яке є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя (відповідно до п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»), затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, тим самим ОСОБА_8 спричинив потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Після цього ОСОБА_10 було госпіталізовано до Державної установи «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. ЗайцеваНаціональної академії медичних наук України», де останнього було прооперовано та своєчасно надано необхідну медичну допомогу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації його дій просить пом`якшити призначене йому вироком покарання оскільки він хворіє на хронічні захворювання: гепатит А,С, ВІЛ. Зауважив, що за час перебування під вартою його стан здоров`я значно погіршився, оскільки в таких умовах йому важко дотримуватись лікування та усіх необхідних процедур.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого, захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

За змістом ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Згідно до положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як убачається із матеріалів провадження, суд визнав пом`якшуючими покарання обставинами - визнання вини та щире каяття.

Однак, яким чином ці пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, стороною захисту не наведено і в матеріалах провадження відсутні.

За таких обставин підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання із застосуванням положень ст.69 КК України - відсутні.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не одружений, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Суд також врахував, що на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 перебував в алкогольному сп`янінні та рецидив злочинів, визнавши останні дві обставини обтяжуючими покарання обставинами.

Що стосується посилання обвинуваченого на наявність у нього тяжких захворювань, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для призначення йому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

Даних на підтвердження неможливості у зв`язку із захворюванням відбувати покарання у виді позбавлення волі, стороною захисту не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, без застосування ст.75 КК України.

З огляду на наведене, підстави для скасування або зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: