У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , внесене в межах кримінального провадження №0000065, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жарків Бродівського району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого головним державним інспектором відділу митного оформлення «2 митного поста «Ужгород-вантажний» Закарпатської митниці, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2024 року старший слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням в рамках кримінального провадження №0000065, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_3 .

Позиції учасників судового засідання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_3 не заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя повинен дослідити такі обставини:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2ст. 177 КПК України);

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий (детектив) або прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4. обставини згідно ст. 178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я тощо);

5. які обов`язки покладаються на особу у разі задоволення клопотання про запобіжний захід (ст. 194 КПК України).

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м.Львові здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000065, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що:

-№1 «посадові особи Закарпатської митниці, зловживаючи службовим становищем, тобто умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, іншої фізичної або юридичної особи, використовуючи службове становище здійснювали митне оформлення окремих видів товарів у порушення вимог Митного кодексу України без сплати ввізного мита, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді ненадходжень коштів у Державний бюджет України»;

-№2 «інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Ужгород -вантажний» Закарпатської митниці ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.364 ККУ Країни»;

-№3 «інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Ужгород -вантажний» Закарпатської митниці ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.364 ККУ Країни»;

-№4 «інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Ужгород -вантажний» Закарпатської митниці ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.364 ККУ Країни».

Слідчим суддею перевірено, що 29.07.2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, а саме: зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України (п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_3 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжких (ч.2 ст. 364 КК України) злочинів, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Оскільки доведеним є ризик переховування, наявність якого підтверджена достатніми доказами, слідчий суддя вважає, що переміщення ОСОБА_3 повинне бути обмеженим на час проведення розслідування.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від потерпілих та свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.09.2024 року

Слідчий суддя вбачає доцільним покласти на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризикам, які було обґрунтовано, та ефективності здійснення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,176 - 178,181,193,194,309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин щодня без використання електронних засобів контролю, в межах строку досудового розслідування, а саме: до 29.09.2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у період доби з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_3 . Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, а датою закінчення є 29.09.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Слідчий суддя ОСОБА_10