Провадження № 1-кп/127/631/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2024 за № 0000298, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бирладяни Окницького району Молдова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 10.04.2024 близько 23:30 год., перебуваючи на передньому пасажирському сидінні транспортного засобу «Opel Insignia», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з вул. Пирогова, 39 м. Вінниці до с. Сальник Калинівського району Вінницької області, де поміж сидінням водія та пасажирським сидінням помітив гаманець чорного кольору, належний водію ОСОБА_5 , після час чого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024, 10.04.2024 близько 23:35 год., проїжджаючи по вул. Київській в м. Вінниці, користуючись тим, що увага водія ОСОБА_5 сфокусована на керуванні транспортним засобом, шляхом вільного доступу, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та ніхто не зможе його викрити, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, викрав гаманець чорного кольору марки «Estro», у якому знаходилися грошові кошти у сумі 7 000 гривень, 310 доларів, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 10.04.2024 становило 12 088 гривень 29 копійок, 50 євро, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 10.04.2024 становило 2 117 гривень 59 копійок та 100 грузинських ларі, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 10.04.2024 становило 1 491 гривню 13 копійок, який приховав серед особистих речей, та прибувши за адресою: АДРЕСА_2 , покинув автомобіль, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду. Вартість гаманця чорного кольору марки «Estro», згідно висновку судової товарознавчої експертизи, становить 810 гривень.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 23 507 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. Просить суд врахувати, що на час вчинення злочину перебував у важких життєвих обставинах. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати, про вчинене жалкує, просить вибачення у потерпілого та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Цивільний позов потерпілого визнає в повному обсязі, відшкодує завдану потерпілому шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без його участі, при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду. Цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування майнової шкоди в розмірі 23 507 грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 2 000 грн. 00 коп., завданих злочином, просив задовольнити.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілого, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілого.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, непрацевлаштований, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить вибачення за вчинене.

Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також суд враховує позицію потерпілого, який при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчиненене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

При цьому суд враховує особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, непрацевлаштований, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває. Також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить вибачення у потерпілого.

Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання.

Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, та із звільненням обвинуваченого від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих злочином, суд зазначає таке.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як вбачається з цивільного позову, потерпілий ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на відшкодування завданої злочином майнової шкоди 23 507 грн. 00 коп. та на відшкодування завданої злочином моральної шкоди 2 000 грн. 00 коп.

В цивільному позові потерпілий зазначив, що внаслідок вчиненого обвинуваченим злочину йому завдано майнову та моральну шкоду. Злочинними діями ОСОБА_3 , ОСОБА_5 завдано морально шкоду, яка полягала у його душевних стражданням, яких останній зазнав у зв`язку із втратою майна, адже викраденими грошовими коштами він мав заплатити за навчання.

В судовому засіданні обвинувачений цивільний позов визнав в повному обсязі та пояснив, що відшкодує завдану шкоду потерпілому.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно положень ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи викладене, в контексті положень ст. 23 Цивільного кодексу України потерпілий ОСОБА_5 зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_3 , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

При визначенні розміру відшкодування суд враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, глибину душевних страждань, яких потерпілий зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого, та настання негативних змін в житті потерпілого.

Враховуючи викладене, з урахуванням вимог справедливості та розумності, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих злочином, слід задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 23 507 грн. 00 коп. у відшкодування майнової шкоди та 2 000 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2024, на гаманець чорного кольору марки «Estro», посвідчення водія № НОМЕР_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, студентський квиток на ім`я ОСОБА_5 , банківські картки: «Райффайзен банк» № НОМЕР_5 , «Моно банк» № НОМЕР_6 , «Приват Банк» № НОМЕР_7 , карту «Тор gum», купюру номіналом 100 ларі серія АА52175595, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № 1517/24-21 від 24.04.2024 в розмірі 757 грн. 28 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих злочином задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_8 виданий 18.07.2015 Липовецьким РС УДМС України у Вінницькій області) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 (двадцять три тисячі п`ятсот сім) грн. 00 коп. у відшкодування майнової шкоди та 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди, завданих злочином.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 757 (сімсот п`ятдесят сім) грн. 28 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2024, на гаманець чорного кольору марки «Estro», посвідчення водія № НОМЕР_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, студентський квиток на ім`я ОСОБА_5 , банківські картки: «Райффайзен банк» № НОМЕР_5 , «Моно банк» № НОМЕР_6 , «Приват Банк» № НОМЕР_7 , карту «Тор gum», купюру номіналом 100 ларі серія АА52175595 - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні гаманець чорного кольору марки «Estro», посвідчення водія № НОМЕР_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, студентський квиток на ім`я ОСОБА_5 , банківські картки: «Райффайзен банк» № НОМЕР_5 , «Моно банк» № НОМЕР_6 , «Приват Банк» № НОМЕР_7 , карту «Тор gum», купюру номіналом 100 ларі серія АА52175595, які, відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 11.04.2024, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя