Справа № 303/5938/24
Провадження № 1-кп/303/502/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року місто Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000460 від 27.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачево Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману, (шахрайство), вчиненому повторно, за наступних обставин.

26 березня 2024 року о 20 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні аптеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, повторно, заздалегідь знаючи, що наявна у нього грошова купюра номіналом 1 000 гривень, з внесеними змінами є не справжньою, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом збуту даної банкноти під виглядом справжніх грошових знаків, шляхом обману, під приводом купівлі двох упаковок каші « ІНФОРМАЦІЯ_3 », надав продавцю магазину ОСОБА_5 за їх придбання одну банкноту номіналом 1 000 гривень, з наявним на ній написом «сувенір» та отримавши решту в сумі 200 гривень, поспішно зник з поля зору потерпілої, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1 000 гривень.

В судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор не заперечувала проти клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження з вказаних підстав.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження з огляду на таке.

Частинами першою та третьою статті 479-2 КПК України передбачено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно положення статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Для кваліфікації кримінальних та адміністративних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

У 2024 році прожитковий мінімум для працездатної особи склав 3 028 гривень, а отже сума соціальної пільги становить 1 514 гривень, тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, в даному випадку, складають 3 028 гривень.

Таким чином, внесені до законодавства зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Розмір шкоди, заподіяний потерпілій ОСОБА_5 інкримінованими обвинуваченому ОСОБА_4 діями, становить 1 000 гривень, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 1 ст. 3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних нормах і принципах міжнародного права.

Положеннями ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи, що розмір шкоди, яка завдана потерпілому кримінальним правопорушенням менше, ніж необхідно для кваліфікації діяння, як кримінальне правопорушення відповідно до визначених вищевказаними законами розмірів, суд вважає необхідним закрити кримінальне провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід віднести на рахунок держави. Цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 315,369,372,477 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати у вигляді вартості судової експертиз в розмірі 3 029 гривень 12 копійок віднести на рахунок держави.

Речові докази у провадженні: купюру номіналом «1000» гривень з надписом «Сувенір», яка зберігається при матеріалах кримінального провадження, знищити; чек від 26.03.2024, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1