Провадження №1-кп/337/37/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

перекладача ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_22 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст. 203-2,ч. 3 ст.28, ч.2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209 КК України,

ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст.209 КК України,

ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.1 ст.203-2 КК України,

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хортицького районного суду міста Запоріжжя перебуває вказане кримінальне провадження.

02.10.2024 прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_22 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави. В обґрунтування клопотання зазначив, що згідно з ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2023 обвинуваченому ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в межах 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 536800,00 грн. з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до суду за викликом; не відлучатись за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у цій справі. Заставодавцем внесена визначена судом сума застави, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_9 діє запобіжний захід у вигляді застави. В подальшому строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків було продовжено, останній раз ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2024 до 12.10.2024. З урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, усвідомлення обвинуваченим міри покарання, яка може бути йому призначена у разі доведення його винуватості, даних про особу обвинуваченого, прокурор вважає, що ризики,передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень, продовжують існувати та є актуальними, що дає підстави для продовження строкудії обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави ще на два місяці.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_22 про продовження дії обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави обвинуваченому ОСОБА_9 підтримав повністю з підстав, викладених у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечили проти продовження строку дії обов`язків, які покладені на ОСОБА_9 та просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим. Ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, є недоведеними. Сама по собі суворість покарання, яка загрожує обвинуваченому, не може бути безумовною підставою для застосування чи продовження запобіжного заходу. Інших обставин, які б підтверджували наявність ризику переховуватись, окрім самого факту, що за інкриміновані ОСОБА_9 злочини передбачене суворе покарання, у клопотанні прокурора не наведені. Посилання на наявність паспорту громадянина України і можливість виїзду за кордон та на тимчасово окуповані території в контексті запровадженого в Україні воєнного стану, не є тією обставиною яка свідчить про реальність ризику переховуватись від суду. На підтвердження ризику впливу обвинуваченого на свідків та інших обвинувачених прокурором не надано жодного доказу про вчинення обвинуваченим таких дій. Натомість обов`язок обвинуваченого прибувати до суду за викликом покладено на нього кримінально-процесуальним законодавством, обов`язок повідомляти суд про зміну місця проживання обвинувачений не порушував. З урахуванням тривалості судового розгляду справи, відсутності інформації про допущення ОСОБА_9 порушень покладених на нього процесуальних обов`язків, наміру і надалі прибувати до суду та не перешкоджати розгляду справи по суті, продовження дії обов`язків, про які у клопотанні просить прокурор, є недоцільним. Відмова у задоволенні клопотання прокурора не призведе до негативних наслідків, оскільки ОСОБА_9 , маючи статус обвинуваченого, зобов`язаний дотримуватись загальних обов`язків встановлених, зокрема ч.7 ст.42 КПК України, і у разі їх порушення, прокурор не позбавлений права повторно ініціювати застосування запобіжного заходу, а суд застосувати привід та/або постановити ухвалу про накладання грошового стягнення.

Суд, заслухавши думку усіх учасників судового розгляду, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.176, 177, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави (ч. 6 ст. 182 КПК).

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків має з`ясувати, крім обставин, зазначених у ч. 1 ст. 194 КПК України, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують покладення на особу обов`язків, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про покладення відповідних обов`язків.

Як встановлено судом, під час судового розгляду даного кримінального провадження ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 13.06.2023 обвинуваченому ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено в якості альтернативного запобіжного заходузаставу в розмірі 536 800,00 грн. У разі внесення застави на обвинуваченого покладено обов`язки: прибувати до суду за викликом; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у цій справі.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

19.06.2023 ОСОБА_9 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави, наразі відносно останнього діє обраний судом альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

В подальшому обвинуваченому ОСОБА_9 неодноразово було продовжено строк дії обов`язків, покладених при застосуванні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Останній раз ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2023 обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено на два місяці, а саме до 12.10.2024 включно, строк дії обов`язків: 1) прибувати до суду за викликом; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими по даному кримінальному провадженню поза межами судового засідання щодо обставин справи.

При цьому суд враховує, що підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави було те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів,його причетність до вказаних злочинів є вірогідною та достатньою для застосування запобіжного заходу, раніше був судимий, відбував покарання реально, відомостей про наявність законних та стабільних джерел доходу та про стійкі соціальні зв`язки не надав, має постійне місце проживання, що в сукупності свідчить про те, що він може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчинення кримінальних правопорушень.

На даний час вказані ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор, продовжують існувати.

Водночас, при вирішенні даного клопотання прокурора про продовження дії покладених на ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора не містить достатньо даних для висновку про необхідність їх продовження ще на два місяці.

Так, з урахуванням належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 , який протягом тривалого періоду (понад рік) не порушував процесуальних обов`язків, які були покладені на нього судом, відсутності інформації зі сторони обвинувачення про допущення ОСОБА_9 порушення таких процесуальних обов`язків, тривалості та стадії судового розгляду даного кримінального провадження, суд вважає, що вищевказані ризики поступово послаблюються, а таке обмеження як утримання від спілкування з іншим обвинуваченим, може негативно вплинути на реалізацію обвинуваченим права на змагальне провадження, що є важливим для справедливого судового розгляду. Крім того, суд вважає, що кожній стороні провадження має бути надано розумну можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище щодо іншої сторони.

Суд також враховує, що кількість обвинувачених та інших учасників судового розгляду, кількість епізодів кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, обсяг доказів сторони обвинувачення, які суд вже дослідив та які ще не досліджені, але про які заявила сторона обвинувачення, а також запровадження з 24.02.2022 в Україні воєнного стану і знаходження м. Запоріжжя у зоні можливих бойових дій, що в певних випадках тягне неможливість явки учасників процесу до суду з поважних причин та проведення судових засідань, об`єктивно впливає строки розгляду даного кримінального провадження та перспективи його розгляду по суті найближчим часом.

Водночас суд враховує, що запобіжний захід у вигляді застави за своєю суттю є безстроковим та діє протягом всього строку розгляду справи судом. Наразі розгляд справи не завершено, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась. Значна тривалість судового розгляду, за відсутності відомостей щодо явного зловживання обвинуваченим ОСОБА_9 процесуальними правами та порушення ним процесуальних обов`язків, навіть за наявності обґрунтованого обвинувачення, свідчить про те, що забезпечити його належну процесуальну поведінку можливо без продовження судом строку дії обов`язків, які були покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу, ще на два місяці.

Прокурором, на даний час, не наведено достатніх переконливих мотивів, що визначена ОСОБА_9 застава не може бути достатньою запорукою виконання покладених на нього обов`язків, у тому числі, встановлених законом у п. 1 ч.7 ст. 42 КПК України, а саме обов`язку прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це, який діє увесь час розгляду справи.

Суд вважає, що на даний час саме встановлена відносно обвинуваченого застава забезпечує його належну процесуальну поведінку, оскільки внесення застави передбачало не лише звільнення його з-під варти, а також запобігання встановлених судом ризиків.

Разом з тим, закінчення строку дії покладених на обвинуваченого судом обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу, яким в даному випадку є застава.

Крім цього, суд наголошує, що після спливу строку дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, для обвинуваченого продовжують діяти загальні процесуальні обов`язки, визначені ч. 7 ст. 42 КПК України, які забезпечуються внесеною заставою і в разі їх порушення для обвинуваченого можуть настати несприятливі наслідки, в тому числі застосування більш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_22 слід відмовити.

Керуючись ст.177, 182, 194, 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_22 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на остаточне судове рішення за наслідком розгляду кримінального провадження.

Повний текст ухвали оголошено 08.10.2024 о 12.55 год.

Суддя ОСОБА_1