Справа № 487/8229/23
Провадження № 1-кс/487/6906/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання заступника начальника відділення поліції № 2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області начальника слідчого відділення ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0001902 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2024 заступник начальника відділення поліції № 2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області начальник слідчого відділення ОСОБА_6 звернулась до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обгрунтування клопотання слідчий зазначила, що в провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0001902 від 19.10.2023.

У зазначеному кримінальному провадженні, 23.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України.

19.07.2024 року слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001902 від 19.10.2023 року до шести місяців, а саме до 23.10.2024 включно.

05.09.2024 ОСОБА_4 повідомлений про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, вчинене повторно, організованою групою.

17.09.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 23.10.2024 включно.

21.10.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 02.11.2024 включно.

01.11.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 13.11.2024 включно.

13.11.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 25.11.2024 включно.

25.11.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 07.12.2024 включно.

10.10.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001902 від 19.10.2023 було завершене, про що було повідомлено сторону захисту та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, в порядку передбаченому ст.290 КПК України.

З дня відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, тобто 10.10.2024 залишився строк досудового розслідування терміном 13 днів.

Таким чином, наразі триває досудове розслідування у кримінальному проваджені, є необхідність в ознайомленні підозрюваних з матеріалами кримінального провадження у кількості 34-х томів у повному обсязі, а також направлення обвинувального акту до Херсонського міського суду Херсонської області, призначення судом підготовчого судового засідання.

Крім того, слідчий зазначала, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, не зменшилися та продовжують існувати .

Враховуючи викладене, слідчий просила продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, зазначали про недоведеність прокурором ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Посилаючись на те, що ОСОБА_4 має ряд захворювань, міцні соціальні зв`язки, неповнолітню дитину, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки в умовах СІЗО, останній позбавлений на належне медичне лікування.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчими СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001902.

23.04.2024 ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1,2 ст.307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не маючи офіційного джерела доходів, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення від незаконного збуту на території міста Херсон наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон (фенадон), прийняв участь у створеній наприкінці грудня 2023 року, більш точний час у ході проведення досудового розслідування не встановлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , організованої злочинної групи до складу якої, окрім нього також увійшли ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Організоване ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стійке об`єднання мало чітку ієрархічну структуру, відповідно до якої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 являлись її організаторами, яким були підпорядковані інші члени групи. Функції кожного учасника групи були чітко розподілені відповідно до розробленого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 плану спільних злочинних дій.

Кожний з учасників групи, будучи поінформованим організаторами групи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про злочинні наміри та їх плани, в розробці, прийнятті та реалізації яких вони приймали безпосередню участь, дав згоду на вступ до групи та виконання доручень її організаторів, бажаючи об`єднати свої зусилля з іншими учасниками для досягнення єдиного злочинного результату незаконного збагачення від незаконного збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

ОСОБА_7 як організатор групи здійснювала загальне керівництво створеної організованої групи; визначала напрямки злочинної діяльності; розподіляла обов`язки між учасниками та координувала їх дії; особисто забезпечувала пошук та зберігання наркотичних засобів, обіг яких обмежено, та особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, за місцем проживання, налагодила джерело їх придбання у невстановлених досудовим слідством осіб; здійснювала їх зберігання, фасування та передачу учасникам групи для подальшої їх реалізації; визначала їх вартість; здійснювала контроль за їх реалізацією; забезпечувала надходження та витрату грошових коштів, отриманих від незаконного збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено; особисто вживала конспіративних заходів, а також орієнтувала інших членів групи на вжиття заходів щодо належного захисту від сторонніх осіб з метою недопущення викриття їх протиправної діяльності.

ОСОБА_8 як організатор групи здійснювала координацію дій учасників створеної організованої групи; забезпечувала зберігання наркотичних засобів, обіг яких обмежено, за місцем проживання, їх передачу учасникам групи для подальшої їх реалізації; забезпечувала надходження грошових коштів, отриманих від незаконного збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено; особисто вживала конспіративних заходів, а також орієнтувала інших членів групи на вжиття заходів щодо належного захисту від сторонніх осіб з метою недопущення викриття їх протиправної діяльності.

ОСОБА_10 організаторами групи було доручено функції пошуку наркозалежних осіб на території м. Херсона; забезпечувала зберігання та передачу учасникам групи для подальшого збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено; здійснювала передачу організаторам групи грошових коштів за наркотичні засоби, обіг яких обмежено; вживала конспіративних заходів щодо належного захисту від сторонніх осіб з метою недопущення викриття їх протиправної діяльності.

ОСОБА_9 організаторами групи було доручено функції зберігання та передачі виконавцям для подальшого збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено; вживала конспіративних заходів щодо належного захисту від сторонніх осіб з метою недопущення викриття їх протиправної діяльності.

ОСОБА_11 організаторами групи було доручено функції зберігання наркотичних засобів, обіг яких обмежено; пошук наркозалежних осіб на території м. Херсона з метою збуту їм наркотичних засобів, обіг яких обмежено, а також їх безпосередній збут; вживав конспіративних заходів щодо належного захисту від сторонніх осіб з метою недопущення викриття їх протиправної діяльності.

ОСОБА_4 організаторами групи було доручено функції зберігання наркотичних засобів, обіг яких обмежено; пошук наркозалежних осіб на території м. Херсона з метою збуту їм наркотичних засобів, обіг яких обмежено, а також їх безпосередній збут; забезпечував передачу організаторам групи грошових коштів, отриманих від незаконного збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено; вживав конспіративних заходів щодо належного захисту від сторонніх осіб з метою недопущення викриття їх протиправної діяльності.

Замовлення від споживачів наркотичних засобів, обіг яких обмежено ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 отримували у телефонному режимі. Під час телефонної розмови обговорювалися об`єм, якість наркотичного засобу, його вартість, умови оплати, час та місце зустрічі для його передачі.

Всі учасники організованої групи вживали конспіративних заходів для належного захисту від сторонніх осіб з метою недопущення викриття їх протиправної діяльності.

Описані ознаки свідчать про зорганізованість ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 у стійке об`єднання у складі шести осіб для незаконного придбання наркотичних засобів, їх зберігання з метою збуту та їх безпосереднього збуту, наявність єдиного плану злочинних дій з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення єдиного плану, відомого всім учасникам групи та керівну роль ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

Члени організованої групи у період з кінця грудня 2023 року по 23 квітня 2024 року вчинили на території м. Херсона ряд злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 , будучи активним учасником створеної ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організованої групи, переслідуючи єдиний злочинний намір з організаторами та іншими членами групи, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи спільно з ними, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, де передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, на виконання єдиного узгодженого всіма учасниками групи плану вчинення злочинів, при невстановлених органом досудового розслідування обставинах та у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 незаконно, з метою збуту придбала у невстановлених осіб наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), який з метою збуту передала ОСОБА_9 , яка зберігала його за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому ОСОБА_9 за вказівки організатора групи ОСОБА_7 здійснила закладку вказаного наркотичного засобу 09.02.2024 на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого збуту вказаного наркотичного засобу іншими виконавцями організованої групи, який 10.02.2024 ОСОБА_4 забрав з метою подальшого збуту.

09.02.2024 під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 267 КПК України, на земельній ділянці домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 15:00 по 15:07 години працівниками поліції виявлено та вилучено речовину, яка відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-24/1937-НЗПРАП від 09.04.2024 містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса якого становить 0,3509 г.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи активним учасником створеної ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організованої групи, переслідуючи єдиний злочинний намір з організаторами та іншими членами групи, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи повторно, спільно з ними, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, де передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, на виконання єдиного узгодженого всіма учасниками групи плану вчинення злочинів, при невстановлених органом досудового розслідування обставинах та у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 незаконно, з метою збуту придбала у невстановлених осіб наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), який з метою збуту передала ОСОБА_9 , яка зберігала його за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому ОСОБА_9 за вказівки організатора групи ОСОБА_8 здійснила передачу вказаного наркотичного засобу ОСОБА_4 шляхом закладки 03.03.2024 на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , який 04.03.2024 ОСОБА_4 забрав з метою подальшого збуту.

04.03.2024 ОСОБА_4 , виконуючи відведену йому функцію у складі організованої групи, на виконання раніше узгодженого із іншими учасниками групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 плану злочинних дій, 04.03.2024 близько 14:10 години, знаходячись за раніше обумовленою із закупником ОСОБА_13 адресою: АДРЕСА_3 , шляхом передачі із рук в руки збув останньому шляхом продажу за 1600 гривень засіб, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/122-24/1199-НЗПРАП від 19.03.2024 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса якого становить 0,1313 г.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи активним учасником створеної ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організованої групи, переслідуючи єдиний злочинний намір з організаторами та іншими членами групи, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи повторно, спільно з ними, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, де передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, на виконання єдиного узгодженого всіма учасниками групи плану вчинення злочинів, при невстановлених органом досудового розслідування обставинах та у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 незаконно, з метою збуту придбала у невстановлених осіб наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), який з метою збуту передала ОСОБА_9 , яка зберігала його за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому ОСОБА_9 за вказівки організатора групи ОСОБА_8 здійснила передачу вказаного наркотичного засобу ОСОБА_4 шляхом закладки 13.03.2024 на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , який 13.03.2024 ОСОБА_4 забрав з метою подальшого збуту.

14.03.2024 ОСОБА_4 , виконуючи відведену йому функцію у складі організованої групи, на виконання раніше узгодженого із учасниками групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 плану злочинних дій, 14.03.2024 близько 11:51 години, знаходячись за раніше обумовленою із закупником ОСОБА_13 адресою: АДРЕСА_4 , шляхом передачі із рук в руки збув останньому шляхом продажу за 1600 гривень засіб, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/122-24/1642-НЗПРАП від 04.04.2024 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса якого становить 0,1259 г.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи активним учасником створеної ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організованої групи, переслідуючи єдиний злочинний намір з організаторами та іншими членами групи, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи повторно, спільно з ними, з корисливих мотивів, усвідомлюючии суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме у порушення вимог ст. 7 Закону України « Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, де передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, на виконання єдиного узгодженого всіма учасниками групи плану вчинення злочинів, при невстановлених органом досудового розслідування обставинах та у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 незаконно, з метою збуту придбала у невстановлених осіб наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), який ОСОБА_4 зберігав з метою збуту за адресою: АДРЕСА_5 , до моменту його виявлення та вилучення 23.04.2024 в період часу з 07:49 до 09:58 години працівниками поліції у ході проведення санкціонованого обшуку. Згідно висновків експерта №СЕ-19/122-24/2292-НЗПРАП від 07.05.2024, №СЕ-19/122-24/2221-НЗПРАП від 24.04.2024, №КСЕ-19/115-24/8397 від 24.06.2024 вилучений засіб є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальною масою 0,56714 г.

23.04.2024 ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України.

25.04.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м.Миколаєва відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

19.07.2024 року слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001902 від 19.10.2023 року до шести місяців, а саме до 23.10.2024 включно.

05.09.2024 ОСОБА_4 повідомлений про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч. 3 ст. 307 КК України.

Обгрунтованість підозри підтверджуєтсья доданими доказами, зокрема протоколами негласних слідчих (розшукових дій), висновками екпсерта.

17.09.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 23.10.2024 включно.

21.10.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 02.11.2024 включно.

01.11.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 13.11.2024 включно.

13.11.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 25.11.2024 включно.

25.11.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 25.11.2024 включно.

05.09.2024 ОСОБА_4 повідомлений про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч. 3 ст. 307 КК України.

Обгрунтованість підозри підтверджуєтсья доданими доказами, зокрема протоколами негласних слідчих (розшукових дій), висновками екпсерта.

Відповідно до ч.5 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування.

10.10.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001902 від 19.10.2023 було завершене, про що було повідомлено сторону захисту та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, в порядку передбаченому ст.290 КПК України.

З дня відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, тобто 10.10.2024 залишився строк досудового розслідування терміном 13 днів.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбаченихст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити:1) виклад обставин які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч.3 ст. 199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, який віднесено до особливо тяжких злочинів, перебуває під вартою з 25.04.2024.

Під час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території; незаконно впливати на свідків або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному проваджені; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється у сфері обігу наркотичних речовин.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а, рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину ( справа «Мамедова проти Росії»).

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Корнійчук проти України" від 30 січня 2018 року наголошено, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади; обов`язок посадової особи, яка відправляє правосуддя, надавати відповідні та достатні підстави затримання на додаток до наявності обґрунтованої підозри (§ 57).

В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Слідчий суддя приходить до переконання, що ризики, які були встановлені судом при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подальшого його продовження, на даний час мають низькій рівень.

У клопотанні зазначається, про продовження існування ризику передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , не маючи міцних соціальних зв`язків, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування. Тобто, ризик втечі обґрунтовується не якимись фактичними обставинами, а фактом вчинення кримінального правопорушення. Із тверджень прокурора слідує, що, оскільки підозрюваній інкримінується особливо тяжкий злочин, то він може переховуватись.

Зазначені твердження сторони обвинувачення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Конкретних обставин або дій підозрюваного, які б свідчили про його ухилення від слідства, стороною обвинувачення надано не було.

При цьому, стороною захисту в суді було надано довідки щодо стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , у якого наявний діагноз: ВІЛ інфекція, клінічна стадія 1; СДи від 10.06.2024; ВН ВІЛ від 11.09.2024; Хронічний вірусний гепатит С з мінімальним ураженням печінки.

Крім того, підозрюваний має на утриманні неповнолітню дитину.

Враховуючі вищевказані обставини, наявність у підозрюваного ряд захворювань, міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що ризик переховування підозрюваного від слідства та суду на теперішній час є маловірогідним.

Щодо існування на теперішній час інших ризиків, а саме ризику впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, то вказані ризики прокурором належним чином не обґрунтовані і в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Крім того, на теперішній час досудове розслідування завершено, та підозрюваному надано доступ до матеріалів досудового розслідування, процесуальна поведінка підозрюваного на протязі цього часу була належною, тому у слідчого судді відсутні підстави вважати актуальною імовірність існування на теперішній час зазначених в клопотанні ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Конституційний Суд України неодноразово вказував, що обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи (Рішення від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016, рішення від 25 червня 2019 року №3-68/2018).

Виходячи з положень ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи обставини кримінального провадження, стадію досудового розслідування, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження дії віднсоно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає можливим змінити раніше обраний відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з покладанням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 199, 309, 392-395, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника відділення поліції № 2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області начальника слідчого відділення ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0001902 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що був обраний згідно ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 25.04.2024 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді , яке розташоване за адресою : АДРЕСА_5 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 17.12.2024 наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися з м.Херсон, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками, у вказаному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт встановлюється до 17.12.2024 (включно).

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу про зміну запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст. 202 КПК України негайно доставити ОСОБА_4 до місця проживання і звільнити з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 09.12.2024 о 09.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1