Справа №173/1520/19
Провадження №1-в/173/105/2024
У Х В А Л А

іменем України

06 листопада 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Верхньодніпровську Дніпропетровської області подання Кам`янського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 06.11.2019 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.249 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2019 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.249 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Начальник Кам`янського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до суду із поданням про звільнення ОСОБА_3 від покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, посилаючись на те, що вирок суду набрав законної сили 07.12.2019 року, на теперішній час штраф у повному обсязі засудженим не сплачено, строк давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 закінчився.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом з матеріалів подання, станом на 14.08.2023 року Кам`янський районний відділ № 1 отримав від засудженого ОСОБА_3 документи про сплату штрафу, на загальну суму 2400 грн., сума несплаченого штрафу становить 1000 грн. Згідно довідки відділення поліції № З Кам`янського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області після винесення вироку Верхньодніпровського районного суду від 06.11.2019, за яким ОСОБА_3 перебуває на обліку, засуджений до кримінальної відповідальності не притягувався.

Кам`янським районним відділом №1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області неодноразово проводилися першочергові розшукові заходи для встановлення місцезнаходження засудженого, однак за місцем мешкання останній відсутній, за свідченнями сусідів він виїхав з села та назад не повертався. Крім того, Кам`янським районним відділом №1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області двічі направлялися подання до відділення поліції № 3 Кам`янського РУП про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати штрафу, на підставі ч.1 ст. 389 КК України, однак було отримано повідомлення про те, що відносно ОСОБА_3 було проведено ретельну перевірку згідно Закону України «Про звернення громадян», в ході якої встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 21.07.2021 року знаходиться поза межами України, тому притягнути останнього до відповідальності не виявилося можливим.

29.11.2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення про те, що засуджений ОСОБА_3 21.07.2021 року перетнув державний кордон.

Відповідно до довідки від 28.04.2023 № 31.6-25 Верхньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) актовий запис про смерть ОСОБА_3 у відділі відсутній.

14.10.2024 року до Кам`янського районного відділу № 1 з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшло повідомлення про те, що засуджений ОСОБА_3 з 22.07.2021 року держаний кордон України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України не перетинав.

Строк давності виконання обвинувального вироку закінчився.

Пунктом 1 частини 1 статті 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. При цьому, обов`язковою умовою для такого звільнення є те, що засуджений у межах періоду, зазначеного у статті 80 КК України, не вчинить нового злочину.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 24 грудня 2015 року, розглядаючи справу № 5-324 кс 15 висловився про те, що правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватися із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу. З огляду на це лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає у тому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом - судом. Адже відповідно до частини першої статті 389 КК ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема, відповідно до частини першої статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно. (Постанова ВС України від 24 грудня 2015 року № 5-324 кс 15).

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали подання, а також те, що вирок стосовно засудженого ОСОБА_3 не був виконаний на протязі більше двох років, перебіг давності виконання вироку не зупинявся, засуджений не вчинив нового кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість задоволення подання та звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 80 КК України, ст. 372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання Кам`янського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 06.11.2019 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.249 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень - від призначеного покарання звільнити,у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1