Провадження 1-в/389/97/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області подання провідного інспектора Кропивницького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_3 про приведення вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.11.2023 відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч.4 ст.185 КК України, у відповідність до вимог закону у частині вирішення питання про звільнення від призначеного судом покарання за діяння, караність якого законом усунена,

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Кропивницького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_5 звернулась до Знам`янського міськрайонного суду з поданням про вирішення питання про приведення вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.11.2023 відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог закону у частині вирішення питання про звільнення від призначеного судом покарання за діяння, караність якого законом усунена.

Подання обґрунтовує тим, що засуджений ОСОБА_4 з 08.02.2024 перебуває на обліку Кропивницького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області. Вказує, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» набрав чинності 09.08.2024 та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 3028 грн.

Зазначає, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна на момент вчинення кримінальних правопорушень у 2022 році не перевищувала 2481 грн., тому просить звільнити його від призначеного покарання за діяння, караність якого законом усунена.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить подання задовольнити та розглянути без його участі.

Прокурор у судове засідання надав заяву про розгляд подання за його відсутності, не заперечував проти задоволення подання.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання зазначених осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до такого.

На підставі п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Нормами діючого КПК України не передбачено процесуальної дії як «приведення судового рішення у відповідність до закону», проте у резолютивній частині подання чітко сформульоване прохання про те, яким чином суд повинен вирішити порушене у ньому питання, а саме: звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від призначеного судом покарання за діяння, караність якого законом усунена.

Судом встановлено, що вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.11.2023 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 26.12.2023.

Згідно зазначеного вироку ОСОБА_4 за епізодом від вересня 2022 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 600,00 грн., за епізодом від жовтня 2022 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 2374,16 грн., його дії кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Засуджений ОСОБА_4 з 08.02.2024 по теперішній час перебуває на обліку Кропивницького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч.2 ст.74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст.58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст.5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Так, згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною першою статті 74 КК України передбачено, що звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється тільки судом.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в частині 2 статті 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст.536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч.2 ст.74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст.537 цього Кодексу.

Відповідно до положення ст.51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01.01.2022 складав 1240,50 грн. (2481 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240,50 х 2=2481 грн.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Враховуючи наведене вище, оскільки згідно вироку Знам`янського міськрайонного суду від 23.11.2023, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, якими завдано шкоду у розмірі 600,00 грн. (епізод за вересень 2022 року), 2374,16 грн. (епізод за жовтень 2022 року), що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на момент вчинення відповідного злочину (2684 грн.), відтак наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_4 за вчинення зазначених кримінальних правопорушень за певними епізодами, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь, відповідно до Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи вищевикладене та те, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна за епізодами за вересень та жовтень 2022 року на момент викрадення була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд дійшов до висновку про необхідність звільнення засудженого від призначеного покарання, а подання, відповідно, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Кропивницького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.11.2023 покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 1 (один) рік у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1