Справа № 724/35/20
Провадження № 1-кс/724/305/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженні №0000322 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 296 КК України,-

встановив:

В провадженні судді Хотинського районного суду ОСОБА_6 перебуває на розгляді кримінальному провадженні №0000322 від 07.11.2019 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 296 КК України.

09 вересня 2024 року від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшла заява про відвід головуючого у справі, судді ОСОБА_6 , з тих підстав, що 06 вересня 2024 року призначено до слухання справу за №724/35/20 на 13 год. 58 хв. В цей же день, прокурор подав клопотання, зареєструвавши його в канцелярії суду про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання.

При ознайомленні виявлено, що будь-які матеріали, передбачені ч.3 ст.184 КПК України суду, та стороні захисту не надані, та в клопотанні про їх наявність не згадується. Тобто прокурор надає суду клопотання, яке не відповідає вимогам закону, і вимагає його задовольнити. Обвинувачений та його захисник, адвокат ОСОБА_7 усно заперечили проти задоволення клопотання прокурора, надавши свої міркування суду. Головуючий у справі суддя ОСОБА_8 не звернув увагу, що клопотання подане без будь - яких матеріалів, які прокурор згадує у клопотанні, з вказуванням дат, які не мають будь якого відношення до обставин, на які прокурор посилається, нібито наявних ризиків ст. 177 КПК України. При цьому не звертає, уваги що порушує права обвинуваченого, щодо надуманого та викладеного у клопотанні, без будь-яких підтверджуючих документів, обираючи запобіжний захід (по- новому), попередній строк якого закінчився 27 серпня 2024 року без всяких змін і порушень з його сторони, як особи відносно якої судом приймались зобов`язання, які ним виконувались, без будь-яких порушень, переконуючи суд в тому, що діє правильно і законно. До клопотання прокурором ОСОБА_9 не надано будь-яких відомостей, які б вказували на порушення попередньої ухвали суду, які ним виконувались. Однак, головуючий у справі не відмовляє у незаконному та необгрунтованому клопотанні прокурорам, відкладає справу на 11 год 00 хв. 09 вересня 2024 року, без будь яких передбачених законом підстав, тим самим надає прокурору строк усунути допущені правопорушення КПК України, і не реагувати на заперечення захисту про те, що клопотання абсолютно незаконне, та не обгрунтоване документами. За матеріалами справи, яка базується на незаконно зібраних доказах, які є неналежними та недопустимими, як і ставилось питання стороною захисту визнати їх недопустимими, за обставин очевидності при їх дослідженні судом. Ним, як обвинуваченим та його захисником, неодноразово зверталась увагу суду на те, що дослідженні судом матеріали досудового слідства базуються на доказах отриманих у незаконний спосіб, особами які не мають будь-яких процесуальних повноважень на їх вилучення, та приєднання до справи, про обвинувачення у злочині, якого він, ОСОБА_4 , не вчиняв. Ним подавались клопотання про відвід прокурора ОСОБА_10 , однак безпідставно відхилені судом. Вказує, що суддя ОСОБА_6 не реагує в будь-який спосіб визначений законом, при цьому посилається на «вирішення клопотань у нарадчій кімнаті».

Також вказує на те, що головуючий у справі, суддя ОСОБА_6 упускає здобуті судом фактичні обставини, проявляє повну процесуальну бездіяльність, апатію щодо встановлених обставин, які виправдують його, ОСОБА_4 від незаконного обвинувачення. Суддя ОСОБА_6 не реагує процесуально, не вживає заходів, не припиняє неправомірних дій сторони обвинувачення, і продовжує допомагати прокурору надати докази на іншу дату, а саме на 11.00 год. 09 вересня 2024 року та досліджувати докази, які долучені з порушенням ч.3 ст.184 КПК України.

Вказане викликає сумнів в об`єктивності та справедливості процесуальних дій головуючого у справі судді Хотинського районного суду, Чернівецької області, ОСОБА_11 , із-за чого постає питання для його відводу.

В зв`язку з заявленим відводом обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_6 , вказану заяву було передано до канцелярії суду та протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 09.09.2024 року, дану заяву передані в провадження судді ОСОБА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заяву про відвід судді ОСОБА_6 та просив її задовольнити.

В судовому захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав та просив задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо заявленого відводу судді ОСОБА_6 , оскільки такий відвід є необгрунтований, просить у його задоволенні відмовити.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає, що заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_6 не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Тобто, із змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

Положеннями статей 75, 76 КПК України передбачено перелік підстав, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, у випадку наявності яких згідно з ч.2 ст.80 КПК України судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як вбачається із заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 , заявник обґрунтовує заяву виключно своїми міркуваннями та припущеннями, щодо наявності процесуальних порушень під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, та щодо змагальності сторін, що викликає сумнів у обвинуваченого у неупередженому розгляді суддею вказаного клопотання, що на його думку є підставою для відводу судді.

Однак, той факт, що на думку обвинуваченого мають місце процесуальні порушення під час розгляду вказаного клопотання, не може свідчить про упередженість судді ОСОБА_6 .

Стаття 75 КПК України встановлює перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, до яких належать випадки: (1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; (2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; (3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; (4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; (5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Отже, наведені у заяві випадки не пов`язані із можливістю оскарження у такий спосіб рішень, дій чи бездіяльності судді.

Окремо вважаю за необхідне звернути увагу на критерії визначення неупередженості судді. Такі не визначаються КПК України, однак сформовані Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Останній у рішенні у справі «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11) зазначив, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм із врахуванням особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто, чи мав суддя особисту упередженість або, чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Отже, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо його неупередженості.

Поряд з цим, до виправданих побоювань щодо неупередженості судді не може належати незгода учасника провадження з процесуальними рішеннями, діями чи бездіяльністю судді. У випадку наявності такої, КПК України встановлює засаду забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

З огляду на зазначене, обставини незгоди учасників з процесуальними рішеннями, діями чи бездіяльністю головуючого судді підлягають розгляду у рамках їх оскарження і не можуть бути підставою для заявлення відводу.

Відповідно, обставини, що слугували підставами для заявлення відводу судді стосуються дотримання останнім процесуального законодавства під час розгляду кримінального провадження, що підлягає перевірці в межах оскарження відповідного рішення суду.

Наведені обвинуваченим доводи щодо упередженості судді ОСОБА_6 щодо нього не підтверджуються об`єктивними даними, а тому є необґрунтовані.

Так, будь-яких фактів того, що суддя ОСОБА_6 виявляє упередженість у даному кримінальному провадженні судом не встановлено.

Таким чином, подана заява про відвід фактично зводиться до незгоди з процесуальними діями та рішеннями судді при розгляді кримінального провадження, яким суд першої інстанції не вправі надавати оцінку, оскільки з контекстного аналізу статей глави 31 КПК України випливає, що встановлення порушень вимог кримінального процесуального закону є компетенцією суду апеляційної інстанції.

Натомість, лише твердження обвинуваченого ОСОБА_4 з цього приводу не вказують на наявність фактів, які можуть викликати сумніви у неупередженості судді.

Отже, доводи заявника не свідчать про упередженість судді ОСОБА_6 , а тому безсторонність головуючого судді презюмується.

Таким чином, вважаю заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_6 , необґрунтованою, належно не вмотивованою, обставини, наведені в ній не можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді кримінального провадження, а тому в задоволенні її слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 75, 81,392 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_6 , який здійснює розгляд кримінального провадження №0000322 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 296 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_12