Провадження №: 1-в/336/320/2024
УХВАЛА

Іменем України

11 листопаду 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву начальника Слідчого відділу Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області про вирішення питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню за звинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч. 1, ст. 263 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2021 року затверджено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263 ч. 1, ст. 307 ч. 1, ст. 309 ч. 1 КК України, укладену 01 лютого 2021 року між ОСОБА_3 та прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

Визнано ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263 ч. 1, ст. 307 ч. 1, ст. 309 ч. 1 КК України, та призначено покарання:

за ст. 263 ч. 1 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

за ст. 307 ч. 1 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

за ст. 309 ч. 1 КК України у виді одного року обмеження волі.

У відповідності до положень ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням терміном на три роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В строк відбування покарання ОСОБА_3 згідно ст. 72 ч. 1, 5 КК України в редакції Закону України № 838 від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 15 червня 2017 року по 19 червня 2017 року включно.

Речові докази кристалічну речовину, яка містить у своєму складі метамфетамін вагою 0,139 гр та 0,581 гр, блокноти в кількості 4 штуки, портативні електронні ваги, 115 порожніх зіппакетів, картонну коробку з металевими ножицями, металевим шпателем, фрагментом леза, двома скляними трубками, коробкою з-під сірників, полімерною пляшкою з вставленим в кришку корком, які передані на зберігання до камери сховища Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, знищити; DVD-диск, наявний в матеріалах кримінальної справи, залишити в матеріалах кримінальної справи.

30.10.2024 року начальник СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області направив до суду заяву в якій просив вирішити подальшу долю речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, оскільки вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2017 року ухвалено грошові кошти у сумі 600 гривень та 200 гривень передати до УМЛТЗ ГУНП в Запорізькій області (як позначено у Реєстрі до обвинувального акту для відповідального зберігання до рішення суду). Проте сама подальша доля речових доказів (грошових коштів) у вироку суду не визначена (знищити, передати власникові). Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2021 року, який ухвалено після скасування попереднього вироку від 20.11.2017 року, подальша доля речових доказів грошових коштів, взагалі не визначена. Наразі грошові кошти залишаються у касі ГУНП в Запорізькій області. Тому, на підставі викладеного, просить уточнити подальшу долю грошових коштів в сумі 600 гривень та 200 гривень, які є речовими доказами по кримінальному провадженню.

Сторони, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули.

При вирішенні подання суд виходить з наступного.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, відповідно до ст. 537 ч. 1 п. 13 КПК України.

Згідно ст. 539 ч. 2 п. 2 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та зміст заявлених вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та вирішення подальшої долі речових доказів, а саме грошових коштів, оскільки в мотивувальній частині вироку суду від 19.04.2021 року було зазначено про те, що судом не вирішується питання про грошові кошти в сумі 600 гривень, які визнані речовими доказами, револьвер, мобільний телефон ОСОБА_5 , дві сімкартки, адже в матеріалах кримінальної справи відсутні відомості щодо походження цих грошових коштів та належності вказаних речей.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву начальника Слідчого відділу Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області про вирішення питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню за звинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч. 1, ст. 263 ч. 1 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1