Справа № 463/9850/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1754/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2024 року про відмову в задоволені скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2024 року відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 04.10.2024.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову про задоволення його скарги. Зазначає, що копію ухвали отримав 18.11.2024.

В обґрунтування апеляційних вимог покликаються на те, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

ОСОБА_6 , у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття ОСОБА_6 в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які відомості із поданої заяви, яка надходить до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, змісту ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР усі відомості прийнятих та зареєстрованих ними заяв, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які відомості із заяви чи повідомлень, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 було подано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, заяву від 04.10.2024 про вчинення кримінального правопорушення. У поданій заяві ОСОБА_6 просив внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 397 КК України, залучити його до провадження, як потерпілого та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також надати витяг з ЄРДР. Вчинене кримінальне правопорушення, на думку ОСОБА_6 , проявилось у вчиненні суддею ОСОБА_7 йому як адвокату перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника, шляхом неповідомлення його про судові засідання.

У зв`язку із поданою скаргою ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР , розташованого у м. Львові ОСОБА_8 було подано заперечення, в якому слідчий зазначив, що в ході розгляду заяви ОСОБА_6 , не встановлено жодних обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 , слідчим суддею ухвалено рішення про відмову у задоволенні скарги, яке на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам справи, є належним чином обґрунтованим та вмотивованим.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про те, що у поданій заяві ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеною в повідомленні особою кримінально-караного діяння та не надано жодних відомостей на підтвердження такого, а подана заява про вчинення кримінального правопорушення зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями та діями (бездіяльністю) слідчого.

Відтак уповноважені особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, отримавши заяву ОСОБА_6 від 04.10.2024 дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б мали свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зазначених заявником, й тому слідчий суддя підставно відмовив у задоволенні скарги.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність начальника управління нагляду за додержанням, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: