Провадження №11-кп/801/1135/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2024 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянки України,зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрито кримінальне провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирішено питання з речовими доказами.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Nokia» моделі «ТА-1533», чорного кольору, з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та двома сім-картами, який поміщений до спецпакету № НПУ СУ PSP 1251962 та переданий до камери зберігання речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, -постановлено конфіскувати в дохід держави;

- банківську карту № НОМЕР_3 , яка поміщена до спецпакету № НПУ WAR 0059381 та передана до камери зберігання речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, - постановлено повернути власнику або іншій уповноваженій особі.

Арешт, накладений на речові докази, на підставі ухвали слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.01.2024, постановлено скасувати.

ВСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2024 за № 0000010 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду змінити, в частині вирішення питання про долю речових доказів через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. В мотивувальній частині ухвали виключити посилання на те, що власний мобільний телефон ОСОБА_7 був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому підлягає конфіскації. В резолютивній частині ухвали виключити посилання про конфіскацію в дохід держави мобільний телефон марки «Nokia» моделі «ТА-1533», чорного кольору, з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та двома сім-картами, який поміщений до спецпакету № НПУ СУ PSP 1251962 та переданий до камери зберігання речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, повернути власниці ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга мотивована доводами про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що в мотивувальній частині свого рішення від 17.09.2024 суд зробив висновок, що через набрання чинності Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» та те, що вартість майна, яким заволоділа обвинувачена ОСОБА_7 , є меншою за розмір, з якого відповідно до вказаного Закону та положень Податкового Кодексу настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн, тому кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з фактичною відсутністю в діянні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Однак, вирішуючи питання про долю речових доказів, а саме мобільного телефону марки «Nokia» моделі «ТА-1533», чорного кольору, з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та двома сім-картами, суд невірно керувався п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України та незаконно прийняв рішення про їх конфіскацію в дохід держави, оскільки у вказаному пункті зокрема зазначено, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, а в попередніх абзацах мотивувальної частини ухвали суд зробив висновок про фактичну відсутність в діянні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що суперечить одне одному.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, обвинувачену, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія судді приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги прокурора, він не оспорює висновки суду щодо закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, з цих підстав, тому відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК ухвала суду, в цій частині, в апеляційному порядку не перевіряється.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, який наполягає на зміні ухвали суду та повернення речових доказів власниці, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд, враховуючи Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 через його декриміналізацію, фактично, визнавши невинуватою за ч. 1 ст. 190 КК України. Тому враховувати, що телефон був знаряддям вчинення кримінального правопорушення є недоцільно.

Ухвалюючи рішення про конфіскацію речових доказів, суд послався на те, що телефон був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тому відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, підлягає конфіскації як майно, що використовувалося як знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про конфіскацію речових доказів в дохід держави допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до ухвали суду першої інстанції ОСОБА_7 06.01.2024, використовуючи власний мобільний телефон марки «Nokia» моделі «ТА-1533», з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та раніше створений у соціальній мережі «Facebook» профіль « ОСОБА_9 », в одній з груп помітила оголошення про покупку дитячих сумішей. У цей час у ОСОБА_7 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами.

В цей же день, реалізуючи вказаний умисел, з корисливих цілей, використовуючи вищезазначені мобільний телефон та профіль у соціальній мережі «Facebook», в одній із загальнодоступних груп ОСОБА_7 створила оголошення, у якому зазначила про продаж нею дитячих сумішей фірми «Нестожен» та «Елева» (використовуючи при цьому фото вказаних сумішей, які вона знайшла в мережі Інтернет), при цьому не маючи вказаного товару в наявності.

У подальшому - 06.01.2024, у вечірню пору доби, ОСОБА_10 , помітивши в соціальній мережі «Facebook» вищевказане оголошення щодо продажу дитячих сумішей, в ході переписки домовилась з ОСОБА_7 про купівлю в останньої 4 пачок дитячої суміші «Нестожен» (по 150 грн. кожна) та 2 пачок дитячої суміші «Елева» (по 100 грн. кожна).

Не маючи наміру надсилати покупцю замовлений товар та ввівши ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_7 повідомила їй, що за вказані суміші потрібно здійснити повну оплату в сумі 800 грн., які необхідно перерахувати на її банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 .

Погодившись на пропозицію ОСОБА_7 , ОСОБА_10 06.01.2024 о 21:29 год. та о 21:35 год. перерахувала грошові кошти двома платежами по 400 грн. кожен на вказану вище банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , зареєстровану на ім`я ОСОБА_7 .

Далі, не маючи наміру поставляти придбаний ОСОБА_10 товар та повертати надіслані їй грошові кошти, ОСОБА_7 06.01.2024 о 22:22 год. через банкомат № CAVI8377, який належить АТ КБ «Приватбанк» та розташований за адресою: вул. Келецька, 105 у м. Вінниці, здійснила зняття надісланих їй грошових коштів у сумі 800 грн., чим фактично заволоділа ними та в подальшому розпорядилась, розрахувавшись ними в аптеці.

Після цього, у застосунку «Facebook Messenger» ОСОБА_7 заблокувала ОСОБА_11 та перестала з нею спілкуватись.

При цьому, судом першої інстанції закрито кримінальне провдження щодо ОСОБА_7 у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне повернути власниці ОСОБА_7 речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «Nokia» моделі «ТА-1533», чорного кольору, з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та двома сім-картами, який поміщений до спецпакету № НПУ СУ PSP 1251962 та переданий до камери зберігання речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Відповідно до положень ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала зміні в частині вирішення долі речових доказі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407-409, 419 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2024 року відносно ОСОБА_7 , в частині вирішення долі речових доказів, - змінити.

Виключити з резолютивноїї частини ухвали посилання про конфіскацію в дохід держави мобільний телефон марки «Nokia» моделі «ТА-1533», чорного кольору, з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та двома сім-картами, який поміщений до спецпакету № НПУ СУ PSP 1251962 та переданий до камери зберігання речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути власниці ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4