Справа № 953/7943/24
н/п 1-кп/953/1029/24
"19" листопада 2024 р. м. Харків
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Липковатівки, Новодолазького району, Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, -
Ухвалою судді від 29.08.2024 у даному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.
19.11.2024 у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 . В обґрунтування клопотання посилався на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території російської федерації з метою ухилення від кримінальної відповідальності. У зв`язку з неявкою ОСОБА_5 за викликами слідчого та ухилення від слідства постановою від 29.07.2024 ОСОБА_5 оголошений у розшук. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2024 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування. Посилаючись на наведені в клопотанні обставини, просив суд здійснювати розгляд справи у порядку спеціального судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_5 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду судових повісток про виклик.
З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом (ч. 3 ст. 323 КПК України).
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та проведення розгляду справи у формі спеціального судового провадження, повідомив, що з обвинуваченим зв`язку не має, місце перебування його не відоме, відповідно вважає, що вказане клопотання є передчасним.
Заслухавши думку прокурора та захисника щодо можливості задоволення клопотання про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає призначенню до розгляду у формі спеціального судового провадження з таких підстав.
Зі змісту положень ч. 2 ст. 314 КПК та ч. 2 ст. 318 КПК, вбачається, що підготовче судове засідання та судовий розгляд, за загальним правилом, здійснюються з обов`язковою участю обвинуваченого.
Разом із тим, відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), окрім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, із метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.
За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження щодо такого обвинуваченого.
Участь захисника у спеціальному судовому провадженні є обов`язковою.
Повістки про виклик обвинуваченого, у разі здійснення спеціального судового провадження, надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику.
Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, згідно із положеннями ст. 297-5 КПК, та на офіційному веб-сайті суду.
Із моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду, обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України.
Згідно із ч. 2 ст. 297-1 КПК України та ч. 3 ст. 323 КПК України, спеціальне судове провадження може здійснюватися, зокрема, щодо злочину, передбаченого ст.258-3 КК України.
Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині (п.3. ч.2 ст. 297-1 КПК України).
Отже, у цьому випадку законом передбачена можливість здійснення спеціального судового провадження (in absentia) щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .
Надаючи оцінку факту обізнаності обвинувачених про існування кримінального провадження щодо них, суд виходить із критерію, визначеного ЄСПЛ у рішенні від 01.03.2016 у справі «Сейдовіч проти Італії», де Суд зазначив, що повідомлення особи про розпочате проти неї кримінальне провадження має бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою.
Суд вжив усіх можливих заходів щодо виклику обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовче судове засідання. Зокрема, обвинувачений викликався судом у судові засідання 03.10.2024, 29.10.2024, 19.11.2024 шляхом направлення повісток про виклик на його поштову адресу; повістки повернулись до суду без вручення; розміщення повісток про виклик на сайті суду; публікації у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у виданні газети «Урядовий кур`єр».
Ураховуючи викладене, суд вважає, що наразі вжито всіх можливих заходів для виклику обвинуваченого до суду. Однак, обвинувачений до суду не прибув більше трьох разів, отже він ухиляється від суду.
Так, Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 30.05.2019 у справі № 639/793/17 наголосив, що під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника, в тому числі нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду.
Вказані вище обставини та доводи клопотання прокурора у частині здійснених під час досудового розслідування викликів та повідомлень ОСОБА_5 , на думку суду, свідчить про обізнаність обвинуваченого ОСОБА_5 про здійснення щодо нього цього кримінального провадження, а також про те, що він ухиляється від суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.
Окрім того, суд звертає увагу на приписи чинного законодавства, що регулюють здійснення спеціального судового провадження, які не зобов`язують суд встановлювати безпосередній факт перебування обвинуваченої особи у розшуку та визначатися з діями, які були вчинені уповноваженими особами для встановлення місцезнаходження обвинуваченого. Достатнім є лише сам факт оголошення такої особи в міжнародний розшук.
Чинний КПК України не розкриває поняття «міжнародний розшук» та не визначає момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук. Разом з цим в абзаці першому частини першої ст. 281 КПК України зазначено, що «якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, то слідчий, прокурор оголошує його розшук». Частинами 2, 3 цієї ж статті встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення розшуку підозрюваного може бути доручено оперативним підрозділам.
Отже, для того, щоб особа у розумінні ст. 281 КПК України вважалася оголошеною у розшук, має бути наявна постанова про оголошення розшуку такої особи.
Таким чином, на переконання суду, дата винесення уповноваженою особою органу досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного у розшук є початком перебування такої особи в міжнародному розшуку в розумінні вимог ст. 281 КПК України та є доказами міжнародного розшуку в розумінні вимог ч. 3 ст. 323 КПК України.
Вбачається, що постановою від 17.04.2024 обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено у розшук.
Враховуючи викладене, суд вважає, що встановлені всі обставини, із якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість здійснення спеціального судового провадження, а тому клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 139, 323, 369, 372, 376 КПК України, суд
Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про здійснення спеціального судового провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Повідомити обвинуваченого ОСОБА_5 про прийняте рішення щодо здійснення щодо нього спеціального судового провадження, шляхом розміщення цієї інформації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.
Повістки про виклик до суду обвинуваченого ОСОБА_5 , процесуальні документи та інформацію про них надсилати та публікувати відповідно до вимог ст. 323 КПК.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Суддя ОСОБА_1