ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 11.06.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з вищою освітою, офіційно працевлаштованого в КП "Теплоенерго" на посаді слюсар-ремонтник, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

10.06.2024 приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись дорогами міста Дніпро на маршрутному таксі №107 зустрів раніше невідомого йому неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким у нього виник словесний конфлікт. Під час конфлікту, у ОСОБА_2 , на ґрунті неприязних особистих відносин, виник умисел, спрямований на умисне спричинення неповнолітньому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_2 , того ж дня, тобто 10.06.2024 приблизно о 19 годині 15 хвилин, знаходячись біля зупинки, що розташована біля будинку АДРЕСА_2 , дочекавшись поки ОСОБА_3 вийшов з маршрутного таксі №107, вийшов слідом за потерпілим та почав наздоганяти його. У подальшому, перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись позаду ОСОБА_3 на відстані витягнутої руки, ОСОБА_2 схопив своєю правою рукою за шию ОСОБА_3 та, використовуючи свою фізичну силу, повалив останнього на поверхню землі.

Після чого, ОСОБА_2 , не зупиняючись на досягнутому, перебуваючи у вищевказаному місці та у вказаний час, стоячи біля неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 , схопив обома руками за руки потерпілого, підняв останнього та, використовуючи свою фізичну силу, кинув неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 спиною на поверхню землі, тим самим спричинивши умисні тілесні ушкодження потерпілому у вигляді трьох саден на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, в лівій надлопатковій та лівій міжлопатковій ділянці, поверхневої рани та тлі крововиливу на правій боковій поверхні язика у середній третині, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_2 які виразились в спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою суду від 02.08.2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

В направленому обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до заяви малолітнього потерпілого ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_5 щодо розгляду обвинувального акта судом у спрощеному провадженні без його участі згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.06.2024 року, протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 від. 21.06.2024 року з доданим до нього диском та фото-таблицею, протоколом допиту законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 від 21.06.2024 року, висновком експерта № 2169е від 09.07.2024 року, протоклом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- та кінозйомки, відеозапису від 10.07.2024 року до доданим до нього диском, протоколом огляду відеозапису від 10.07.2024 року, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_6 від. 11.07.2024 року з доданим до нього диском та стенограмою, протоколом проведення слідчого експерименту від. 25.07.2024 року з доданим до нього диском та стенограмою, висновком експерта № 2282е від 26.07.2024 року, поясненнями ОСОБА_2 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_2 від 30.07.2024 року.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений на утриманні нікого не має, не одружений, офіційно працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази суду не надавались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_7