Провадження № 1-в/638/494/24
УХВАЛА

Іменем України

19 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

представник колонії ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції з ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» заяву засудженого ОСОБА_4 , 1976 року народження, про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)», звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просив суд на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.07.2019 до 23.07.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дні позбавлення волі за вироком від 19.06.2017.

В судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив задовольнити. Захисник підтримала позицію засудженого.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, оскільки вказане питання уже було вирішено раніше, у задоволенні аналогічного клопотання судом відмовлено.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши заяву та особову справу засудженого, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Законом № 838-VIII ч. 5 ст. 72 КК України було визначено правило зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Проте, в подальшому такий підхід законодавець визнав недостатньо обґрунтованим, у зв`язку з чим 21 06 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, у якому зроблено інший виклад ч.5 ст. 72 КК України, який передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо дії в часі положень ч.5 ст.72 КК України, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 08 2018 р. (справа №663/537/17) зазначила, що Закон №2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст.5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі тож вирішуючи питання про те, якою редакцією ч.5 ст.72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч.2 і 3 ст.4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

На підставі цього у зазначеному рішенні Верховий суд констатував, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5КК України не допускається.

Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 було неодноразово засуджено, зокрема вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 09 2017 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі; за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ст. 360 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку у виді 2 років.

Тобто, у кримінальному провадженні за вказаним вироком запобіжні заходи у виді попереднього ув`язнення щодо ОСОБА_4 не застосовувались.

Крім того, вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.02.2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. При цьому застосовано положення ч.1 ст. 71 КК України та шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, покарання, призначеного попередньо зазначеним вироком, та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

З вказаного вироку вбачається, що до ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою з 31.10.2018 року. Даний вирок ухвалений за кримінальним правопорушенням, вчиненим у період часу з 15 жовтня 2018 року по 20 жовтня 2018 року.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 395 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту. Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.02.2019 року остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04.2024 визначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області 25 липня 2019 року за ст. 395 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.02.2019 року остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 1 місяць позбавлення волі.

Безпідставними є доводи ОСОБА_4 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком суду від 19.06.2017, оскільки ОСОБА_4 не був засуджений вироком від 19 червня 2017 року.

Окрім того, суд враховує, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 січня 2024 року у справі № 638/9270/23, ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі за період з 31 жовтня 2018 року до 23 липня 2020 року, тобто за період, який охоплює строк попереднього ув`язнення у справі, що розглядається.

За таких обставин, на строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , про який зазначає засуджений, а саме з 08.07.2019 до 23.07.2020, не підпадає під дію Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VІІІ, а тому зарахуванню у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, не підлягає

Керуючись вимогами ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , 1976 року народження, про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст складено 19.11.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1