Провадження № 1-кп/582/66/24
Справа № 582/278/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" вересня 2024 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів кримінальне провадження №0000055, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козельне Недригайлівського району, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у порушення вимог нормативно-правових актів України, а саме ст. 13 Конституції України, ст. 7 Лісового кодексу України вчинив злочин за наступних обставин. 16 січня 2024 року близько 9 години ранку у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел, направлений на незаконну порубку дерев у лісосмузі лінійного типу за межами території с. Вільшана Роменського Роменського району Сумської області на території обслуговування Недригайлівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Недригайлівський агролісгосп» Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Суми облагроліс» Сумської обласної ради в кварталі 77, виділ 34, з метою отримання деревини для особистих цілей.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на незаконну порубку дерев, розуміючи протиправність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків у виді шкоди навколишньому природному середовищу, знаючи, що діє неправомірно, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761 зі змінами та ст. 69 Лісового кодексу України, не маючи лісорубного квитка (ордера) на здійснення порубки дерев, за допомогою трьох бензопил різних марок, повністю відокремив 15 (п`ятнадцять) сироростучих дерев породи «береза» від кореня до ступеню припинення росту, діаметрами 31*33, 35*39, 40*34, 30*27, 35*28, 39*32, 34*32, 51*41, 42*30, 37*33, 28*25, 45*34, 40*36, 33*31, 53*43 см, які разом з п`ятьма чоловіками, з якими на передодні домовився про надання йому допомоги, яким ОСОБА_3 не повідомляв, що даний поруб буде незаконним, розпилявши на менші частини і завантаживши до причепу марки 2ПТС-4 з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 який був підчепленим до трактору марки МТЗ-80 синього кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 , який перебуває у власності ОСОБА_7 , намагався перевезти дану розпиляну деревину для реалізації у власних потребах, та таким чином, заподіявши своїми діями істотну шкоду державі, що відповідно до «Висновку про орієнтовний розмір шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконної рубки дерев на землях ДП «Недригайлівський агролісгосп» у кварталі 77 виділ 34» становить 171 473,37 грн.

Вказані протиправні дії ОСОБА_3 спричинили тяжкі наслідки навколишньому природному середовищу, що відповідно до примітки до ст. 246 КК України, у шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та внаслідок його протиправних дій зрубано 15 дерев, що суттєво вплинуло на стан лісового насадження, значно вплинуло на формування лісових біоценозів, лісозахисних функцій, тощо.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи від 20.02.2024 №СЕ-19/119-24/1475- ФХЕД, розмір шкоди, заподіяний внаслідок незаконної рубки у кварталі 77 виділ 34 ДП «Недригайлівський агролісгосп» зазначений у висновку про орієнтовний розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконної рубки дерев на землях ДП «Недригайлівський агролісгосп» у кварталі 77 виділ 34 у сумі 171 473 грн. 37 коп. підтверджується.

Такі дії ОСОБА_3 під час досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 246 КК України як незаконна порубка дерев у лісі, що спричинила тяжкі наслідки.

12 вересня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_6 , та прокурором Роменської окружної прокуратури ОСОБА_4 , який отримав письмові згоди на укладення угоди від представників потерпілих ОСОБА_8 , та Лісового укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 246 КК України, а обвинувачений ОСОБА_9 який у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Сторонами узгоджене покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 246 КК України, у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України та звільненням від призначеного покарання з випробуванням строком один рік з покладенням відповідних обов`язків.

Угодою також вирішено питання про засосування спеціальнї конфіскації щодо знарядь злочину бензопил, належних обвинуваченому та вирішено питання щодо інших речових доказів.

Обвинувачений зобов`язався сплатити процесуальні витрати в справі, які складають 9087,36 грн.

У судовому засіданні прокурор вважає, що дана угода відповідає вимогам чинного закону, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, добровільно, без будь-якого примусу уклав угоду з прокурором про визнання винуватості, відшкодував заподіяну шкоду, отже вона може бути затверджена судом у підготовчому судовому засіданні.

Представник потерпілого ОСОБА_5 підтвердив факт надання згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості та не заперечував проти її затвердження.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, інші наслідки, передбачені в угоді, у тому числі і щодо речових доказів і процесуальних витрат та просить затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 позицію свого підзахисного підтримав, пояснив, що угода про визнання винуватості укладалася за його участі, угода відповідає вимогам закону, умови угоди відповідають інтересам ОСОБА_3 , тому угода може бути затверджена судом.

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, його захисника, прокурора, представника потерпілого, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається зі змісту угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Представники потерпілих надали згоду на укладення прокурором угоди про визнання винуватості, що підтверджується наданими заявами.

Сторонам роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч.4 ст.246 КК України.

З врахуванням позиції обвинуваченого, який свою винуватість визнав у повному обсязі, а також особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, наявності пом`якшуючих обставин, які передбачені ст. 66 КК України, у тому числі щире каяття та відшкодування заподіяної шкоди в повному обсязі, є підстави для звільнення обвинуваченого від покарання із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Угода укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України; правова кваліфікація дій ОСОБА_3 є правильною і передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; наявні підстави для визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам матеріального та процесуального закону і її можливо затвердити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та умов угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 19.01.2024 .

Відповідно до вимог ст.ст.96-1, 96-2 КК України є підстави застосування спеціальної конфіскації бензопил належних ОСОБА_3 , які були визнані речовими доказами та є знаряддям злочину.

Відповідно до ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 20.02.2024 року №СЕ-19/119-24/91013-ФХЕД в сумі 9 087,36 грн.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 повністю відшкодував заподіяну злочином шкоду, суд вважає за можливе задовольнити заяву Державної екологічної інспекції у Сумській області та на підставі ст. 257 ЦПК України залишити позов без розгляду у зв`язку з фактичним відшкодуванням обвинуваченим заподіяних збитків на суму 171 473, 37 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376, 392, 394-395, 473, 474, 475 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду укладену 12 вересня 2024 року між прокурором Роменської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_6 , про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання за цей злочин у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Застосувати спеціальну конфіскацію відповідно до ст. 96-1 ст. 96-2 КК України та примусово безоплатно вилучити у власність держави належні ОСОБА_3 бензопилу марки «STIHL MSI80» жовтого (помаранчевого) кольору, бензопилу червоного кольору з написами на робочій шині «Winzor», які зберігаються в камері речових доказів Роменського РВП ГУНП в Сумській області.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової інженерно-екологічної експертизи на суму 9 087,36 грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 19.01.2024.

Речові докази по справі:

- трактор марки МТЗ-80, 1992 року виготовлення синього кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_3 та причеп до нього марки 2ПТС-4, 1999 року виписку; свідоцтво на право власності на транспортний засіб - трактор марки МТЗ-80, 1992 року випуску, серії НОМЕР_4 від 13.03.2009 залишити у власності ОСОБА_7 ; бензопилу марки «ECNO Japan CS-352ES» з написом на шині «Sаbеr» помаранчевого кольору, яка зберігається в камері речових доказів Роменського РВП ГУНП в Сумській області повернути власнику ОСОБА_7 ;

- автомобіль марки ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_5 передати власнику ОСОБА_10 ;

- деревину породи «Береза» в пиляному стані об`ємом 4 метри кубічні та розпиляні частини деревини (колоди) породи «Береза» близько 2,5 метри кубічні, передати у власність ДП «Недригайлівський лісгосп»;

- пляшки з паливо мастильними матеріалами та приладдям для бензопил (ланцюги, свічки запалювання, інструмент), що зберігаються у камері речових доказів Роменського РВП ГУНП в Сумській області знищити.

Цивільний позов Державної екологічної інспекції у Сумській області до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища залишити без розгляду.

Вирок суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу, угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1