Справа № 461/7973/24
Провадження № 1-кс/461/5914/24
УХВАЛА

іменем України

03.10.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку), розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих органів ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність посадових осіб ГУНП у Львівській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. ст. 289 КК України, в порядку ст. 306 КПК України.

Скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що 29.09.2024 року подав заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 289 КК України шляхом звернення на лінію 102, номер звернення 188/233/633 (Додаток 1).

Оскільки станом на час подання скарги доказів про внесення заяви в ЄРДР немає, вважає, що суб`єктом його звернення є керівник Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 . Також у скарзі зазначає, що він заявляє вимогу про стягнення з Тернопільського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Тернопільскій області витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

Покликається на норми ст. 124 КПК України та норми ст. 214 КПК України.

Просить суд прийняти його заяву про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 289 КК України внести відповідні відомості за його заявою відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР, надати йому як потерпілому витяг із ЄРДР, невідкладно розпочати досудове розсілідування відповідно ч. 1 ст. 214 КПК України у формі попереднього слідства, та стягнути вже чомусь не з Тернопільського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Тернопільскій області, як зазначено у митвивувальній частині скарги, а з ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 витрати на професійну правову допомогу відповідно до ч. 1 ст. 125 КПК України в розмірі 4000 грн., надавши позивачу виконавчий лист.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив її задоволити повністю, з підстав зазначених у скарзі.

Представники Головного управління Національної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомленими про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника ГУНП у Львівській області на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності слідчого на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

Слідчим суддею встановлено, що в матеріалах скарги відсутня заява про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 КК України від 29.09.2024 року (Додаток 1), про що свідчить акт уповноважених посадових осіб Галицького районного суду м. Львова від 01.10.2024 р. від 01.10.2024 р.

При цьому зі змісту скарги та з пояснень ОСОБА_3 у судовому засіданні незрозуміло куди саме скаржник подав вказану заяву, та звідки він покликається на номер звернення 188/233/633.

Крім того зі змісту скарги незрозуміло чому скаржник в мотивувальній частині скарги просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу з з Тернопільського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Тернопільскій області, а в резолютивній частині скарги просить стягнути ці витрати вже з Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 .

Зі змісту скарги та пояснень скаржника у судовому засіданні слідчому судді неможливо встановити чи взагалі звертався ОСОБА_3 з будь-якою заявою про вчинення кримінального правопорушення за ст. 289 КК України, а якщо і звертався то куди саме: у ГУНП у Тернопільскій області чи в ГУНП у Львіській області.

Тобто в матеріалах скарги відсутні будь-які докази звернення ОСОБА_3 ГУНП у Львівській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 КК України від 29.09.2024 року. Відсутня така заява і у слідчого судді.

Будь-яких інших конкретних відомостей про вчинення. кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 КК України, скаржник ОСОБА_3 у скарзі та у судовому засіданні не навів.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298. Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім цього, слід звернути увагу, що аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Таким чином, КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких фактичних даних не зазначено, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За змістом положень ч.1 ст.214 КПК України та ст.2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про відсутність даних, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, передбаченого ст. 289 КК України, про які скаржник зазначає у своїй скарзі.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, зобов`язання припинити дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, КПК України не надає повноважень слідчому судді приймати будь-які інщі рішення, не передбачені ч. 2 ст. 307 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, вважаю що немає правових підстав для задоволення вимог скарги щодо прийняття заяви про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 289 КК України, внесення відповідних відомостей за заявою скаржника відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР, надання йому як потерпілому витягу із ЄРДР, невідкладно розпочати досудове розслідування відповідно ч. 1 ст. 214 КПК України у формі попереднього слідства, та стягнення з ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 витрат на професійну правову допомогу відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України в розмірі 4000 грн., надавши позивачу виконавчого листа.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Таким чином, оскільки доводи, які викладені в скарзі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчих органів ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення .

Слідчий суддя ОСОБА_1