Справа № 206/5832/24
Провадження № 1-кп/206/350/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2024 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000244, відомості про яке внесено до ЄРДР 01.04.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився у 1979 році червня місяця 12 дня у м. Дніпропетровську, громадянина України, із середньою освітою, військовослужбовця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Військовослужбовець ОСОБА_3 в квітні 2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбав шляхом привласнення знайдені ним на землі у полімерному пакеті:

-конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, вироблений промисловим способом, що відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху;

-модернізований уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, який призначений для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1, вироблений промисловим способом, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, придатний (для використання за призначенням) для здійснення вибуху, та який у конструктивному поєднанні з спорядженим корпусом ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 утворюють оборонну, осколкову ручну гранату типу Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна (для використання за призначенням) для здійснення вибуху;

-п`ятдесят патронів, які є бойовими припасами 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року, придатні до стрільби,- які підняв, тим самим вчинив придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, після чого, транспортуючи їх безпосередньо при собі, перемістив придбані таким чином бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої до обраного ним місця зберігання схованку на місцевості, викопану ним в землі у лісосмузі, неподалік будинку АДРЕСА_3 , вчинив тим самим носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, де залишив зберігатися у полімерному пакеті до 24 квітня 2024 року, близько 15 години 56 хвилин, коли ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій прямий протиправний умисел, направлений на носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, дістав з обраного ним місця зберігання (схованки в землі у лісосмузі, неподалік будинку АДРЕСА_3 ) полімерний пакет, в якому знаходились вищевказані бойові припаси, вибухова речовина та вибуховий пристрій, переніс його до належного на праві приватної власності автомобілямарки «ЗАЗ LANOS», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , vin ТЗ: НОМЕР_2 , та поклав під переднє пасажирське сидіння, після чого рушив на автомобілі в раніше обумовлене з потенційним покупцем місце, а саме на АДРЕСА_4 , вчинив тим самим носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою отримання прибутку від продажу бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв,всупереч вимогам «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, не маючи відповідного дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, порушуючи встановлені норми законодавства, що регламентує порядок поводження з бойовими припасами, вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, умисно, шляхом продажу за грошові кошти в сумі 2000,00 (дві тисячі) гривень, передав поза встановленим порядком малознайомому ОСОБА_7 полімерний пакет, в середині якого знаходились:

-конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, вироблений промисловим способом, що відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху;

-модернізований уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, який призначений для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1, вироблений промисловим способом, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, придатний (для використання за призначенням) для здійснення вибуху, та який у конструктивному поєднанні з спорядженим корпусом ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 утворюють оборонну, осколкову ручну гранату типу Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна (для використання за призначенням) для здійснення вибуху;

-п`ятдесят патронів, які є бойовими припасами 5,45 мм проміжними патронами зразка 1974 року, придатні до стрільби,-

вчинив тим самим збут бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

20 листопада 2024 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , якій на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме: за ч. 1 ст. 263 КК України призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Звільнити від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та визначенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Захисник у судовому засіданні просила затвердити угоду.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 носив, зберігав, придбав та збув бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, за якими слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 20 листопада 2024 року, укладену між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за якими призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути за проведення судової експертизи №СЕ-19/104-24/18989- БЛ від 06.05.2024 2271 грн. 84 коп.

Стягнути за проведення судової вибухово технічної експертизи №СЕ-19/104-24/19159 ВТХ від 30.05.2024 -3786 грн. 40 коп.

Речові докази: 2 носії micro SD на 49 аркуші, DVD диск на 97 аркуші, CD-R диск на 115, 133 аркушах - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Полієтиленовий пакет білого кольору, який поміщено до спец.кольору з написом білого кольору «Welfare салон стильного взуття», який поміщено до спец.пакету НПУ СУ PSP 2118467, який передано на відповідальне зберігання до камери схову ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

43 патрона, які є бойовими припасами 5,45-мм проміжними патронами зразка 1974 року та сім гільз, які передані на відповідальне зберігання до камери схову ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - звернути в дохід держави шляхом передачі до ЗСУ.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1