Провадження №: 1-кс/755/3323/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "14" жовтня 2024 р.

Слідчий суддя Дніпровський районний суд м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0003513 від 11.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Краматорськ, Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз: 04.08.2014, за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в :

слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва - ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 11.10.2024 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її матір?ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та знайомою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходились у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на ґрунті тривалих неприязних стосунків, в ході якого у ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп?яніння, виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_8 .

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, та свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, ОСОБА_5 наблизився до потерпілої ОСОБА_8 та почав наносити хаотичні удари кулаками, ногами та побутовими предметами в область голови, тулуба та рук останньої, чим спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів.

Після чого, ОСОБА_5 з місця події зник, а в результаті отриманих тяжких тілесних ушкоджень смерть ОСОБА_8 настала через короткий проміжок часу.

12.10.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили обрати цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов такого висновку.

За вказаним фактом, 11.10.2024 року відомості про вчинення злочину внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003513 за ч. 2 ст. 121 КК України.

12.10.2024 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення є тяжкими, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Таким чином, наявні ризики дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інші правопорушення, а особливо уникати від органу досудового розслідування та суду, що було доведеним прокурором в судовому засіданні. Крім того, ОСОБА_5 неодноразово судимий за злочини проти власності, відносно малолітніх осіб, не надано підтверджуючих документів щодо офіційного працевлаштування, тому, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини;

Слідчий суддя, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку суду є достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 182-183, 176-178, 186, 193-196, 206, 208, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 діб, до 10 грудня 2024 року, включно

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , обчислюється з моменту його фактичного затримання - з 23 год. 00 хв. 11 жовтня 2024 року.

Взяти ОСОБА_5 , під варту в залі суду та помістити до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

На підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати підозрюваному розмір застави.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: