УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001224 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, 19.10.2024 року о 13:15 год., у Київському районі м. Одеса, на перехресті проспекту Свободи та вулиці Миколи Троїцького відбулось зіткнення автомобіля «Hyundai Tucson», р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки «Volkswagen Jetta», р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 .

Внаслідок ДТП ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

За фактом вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що 01.11.2024 року пасажир автомобіля «Hyundai Tucson» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до медичного закладу «Інто-Сана», що може свідчити про наявність складу кримінального правопорушення у діях учасників події та підлягає подальшій перевірці шляхом проведення необхідних експертних досліджень.

В ході проведення огляду місця події, вищевказані транспортні засоби було вилучено.

01.11.2024 року автомобіль марки «Hyundai Tucson», р.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Volkswagen Jetta» р.н.з. НОМЕР_2 було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження вилучених транспортних засобів, які містять на собі сліди ДТП та з метою проведення експертиз із ними, прокурор звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 долучив до клопотання заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, в якій він вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що вилучені автомобілі згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001224 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, 01.11.2024 року було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, під час якого було вилучено автомобіль марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 виданого 04.10.2024 року, зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Volkswagen Jetta», р.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 виданого 10.09.2024 року, зареєстрований на ім`я ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України: «У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу».

Транспортні засоби містять на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних ушкоджень та в ході досудового розслідування виникає необхідність встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, проведення експертизи технічного стану транспортних засобів та транспортно-трасологічної експертизи.

Вилучені транспортні засоби відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки являються речовими доказами по кримінальному провадженні, в зв`язку з тим, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого від 01.11.2024 року, відповідно до якої вилучені транспортні засоби було визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що вилучені транспортні засоби згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди потрібне детальне дослідження вилучених транспортних засобів за участю експертів в галузі автотехніки, що свідчить про наявність необхідності у їх арешті.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні майна, з накладенням заборони відчуження, користування та розпорядження таким майном. В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню.

Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів , здійснюються на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих засобів».

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001224 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження і користування на:

-автомобіль марки «Hyundai Tucson» р.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_3 ;

-автомобіль марки «Volkswagen Jetta» р.н.з. НОМЕР_2 номер шасі 3VWC57BU8KM040881.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1