УХВАЛА

02 вересня2024 року

м. Київ

справа № 214/4923/23

провадження № 51-4075 cк 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2023 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року щодо нього,

встановив:

За вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2023 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі- КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року вирок місцевого суду скасовано в частині призначеного покарання.

Призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Строк відбуванняяя покарання ухвалено обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вироку.

В решті вирок місцевого суду залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями засуджений ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження (15 серпня 2024 року) звернувся із касаційною скаргою, у якій просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК ) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Крім того, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому, це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Так, вирок суду апеляційної інстанції ухвалений щодо ОСОБА_4 14 листопада 2023 року. Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що засуджений ОСОБА_4 був присутній в судовому засіданні апеляційного суду під час ухвалення вироку щодо нього,а тому, колегія суддів Верховного Суду доходить до висновку про обізнаність останнього із результатами апеляційного розгляду та порядком оскарження вироку суду.

За таких обставин, останнім днем звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою для засудженого є 15 лютого 2024 року.

Однак, засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на вирок місцевого суду та вирок апеляційного суду щодо нього тільки 15 серпня 2024 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

Зі змісту клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень вбачається, що засуджений вказує на те, що копію вироку апеляційного суду він отримав 24 липня 2024 року, що вплинуло на строки звернення до суду.

При цьому у своєму клопотанні засуджений ОСОБА_4 не зазначив будь-яких об`єктивних причин та обставин, які перешкодили йому отримати копію оскаржуваного вироку апеляційного суду до 15 лютого 2024 року, зважаючи на те, що він був присутній під час апеляційного розгляду та під вартою не перебував.

Слід зазначити, що правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.

Тобто, для засудженого ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження починає обчислюватись з моменту проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Таким чином, враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій касаційній скарзі не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст.429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2023 року та вироку Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року щодо нього

Повернути касаційну скаргу засудженому ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3