Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1648/24
Провадження № 1-кп/382/151/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000079, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Яготин Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, із середньою спеціальною освітою, інваліда ІІ групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ВСТАНОВИВ:

У 2017 році (точної дати і часу в ході досудового розслідування не встановлено), у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права з метою використання його іншою особою, а саме: посвідчення водія на власне ім?я з наданням права керування транспортними засобами категорії «В». Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення на право керування транспортними засобами, ОСОБА_4 відшукав невстановлену досудовим розслідуванням особу, яка за грошові кошти обіцяла йому виготовити завідомо підроблене посвідчення водія. З метою досягнення обумовленої домовленості ОСОБА_4 , надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані, які використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 29.03.2017. В 2017 році (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) невстановлена досудовим розслідуванням особа, передала ОСОБА_6 підроблений офіційний документ, який не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права з метою використання його іншою особою, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, 07 вересня 2024 року близько 07 години 31 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Шкільна в м. Яготині Київської області, був зупинений працівниками ВРПП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області. Відразу після цього, на вимогу поліцейських вказаного екіпажу, пред`явити для перевірки документи, а саме: посвідчення водія ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу, надав завідомо підроблений документ, а саме - посвідчення водія на власне ім?я серії НОМЕР_3 від 29.03.2017, бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним видам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, таким чином використавши завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_4 використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Після оголошення прокурором обвинувального акта та роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, визнав. Щодо кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України обвинувачений визнав частково, заперечивши щодо наявності у нього умислу.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 показав, щоз метою отримання посвідчення водія він у 2017 році через мережу «Інтернет» знайшов сайт (назвати його не може) та вів переписку із невідомою йому особою. Деякий час він виконував запропоновані йому завдання, а потім надіслав невідомій особі свою фотографію та паспортні дані, після чого він отримав на "Новій пошті" посвідчення водія, після чого надіслав відправнику 7000 грн, після чого почав користуватися одержаним посвідченням водія.

Факт вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- відомостями з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.09.2024 року та 11.09.2024 року № 0000079, 0000083 про реєстрацію кримінальних проваджень за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України;

- рапортом органу поліції від 07.09.2024 року;

- протоколом огляду місця події від 07.09.2024 року та відеозаписом до нього;

- копією посвідчення водія серії НОМЕР_1 ;

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ;

- висновком експерта № СЕ-19/111-24/51825/-ДД від 10.09.2024, в якому вказано, що "Бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім?я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника - України. Ознак внесення змін до первинного змісту бланка посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім?я ОСОБА_4 , шляхом підчистки, додрукування, травлення, тощо - не виявлено.

Вина у вчиненні кримінального проступку за ч. 4 ст. 358 КК України обвинуваченим визнається; обставини його вчинення обвинуваченим визнаються, іншими учасниками не заперечуються.

Твердження обвинуваченого про відсутність у нього умислу в частині висунутого обвинувачення за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України суд оцінює критично та відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Пунктами 1.10, 2.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху» встановлено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до порядку видачі посвідчень водія та позбавлення права на керування транспортними засобами (Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС. Документом, що засвідчує проходження підготовки і перепідготовки водіїв транспортних засобів, є свідоцтво (зразок додається). Якщо особа з будь-яких причин не склала іспити в сервісному центрі МВС, видане свідоцтво про закінчення закладу з підготовки водіїв транспортних засобів вважається дійсним протягом 10 років з дня закінчення закладу (п. 16). Особи складають іспити, необхідні для одержання посвідчення водія, в сервісних центрах МВС незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування (п. 17). Посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, D1 і D видаються особам, які склали в сервісному центрі МВС теоретичний і практичний іспити, категорії ВЕ, С1Е, СЕ, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити. Під час теоретичного іспиту перевіряється знання Правил дорожнього руху та інших предметів, передбачених програмою підготовки. Результати складеного теоретичного іспиту вважаються дійсними протягом трьох місяців. Під час практичного іспиту перевіряються навички керування транспортними засобами відповідних категорій (п. 18). Централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісний центр МВС) у визначені законодавством строки (п. 5-1).

Відповідно до показів самого обвинуваченого, практичний іспит для отримання посвідчення водія він не складав, а лише виконував певні завдання дистанційно, кристуючись сайтом, який він не може назвати; спілкування вів із невідомою йому особою дистанційно; з метою оформлення посвідчення водія саме до територіального органу з надання сервісних послуг МВС обвинувачений не звертався.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

При цьому, вже після дослідження письмових доказів, в тому числі відеозапису, обвинувачений зазначив, що визнає себе винним у всіх інкримінованих кримінальних проступках.

Згідно рішення "Коробов проти України" від 21.10.2011 року, "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Надаючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у пособництвів підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права з метою використання його іншою особою; використанні завідомо підробленого документу. Дії ОСОБА_4 за встановлених обставин суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальні проступки. В якості даних про особу обвинуваченого, суд приймає до уваги, що він одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має позитивну характеристику, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, є інвалідом 2-ої групи.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, призначаючи покарання, суд враховує мету покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, думку учасників, сукупність обставин, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, та вважає за необхідне і достатнє призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн; за ч. 4 ст. 358 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Разом із тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Також суд враховує, що у вказаний період обвинувачений не перебував у розшуку та не притягувався до кримінальної відповідальності.

Таким чином, на момент постановлення судом рішення, сплинув трирічний строк, відповідно закінчились і визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України якщо обвинувачений визнається винним, але звільняється від відбування покарання, суд зазначає про це в резолютивній частині вироку.

В судовому засіданні прокурор заявив про необхідність звільнення ОСОБА_4 від покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, з чим погодилися обвинувачений та захисник.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що у такому разі обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Арешт накладений ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 10.09.2024 року необхіхно скасувати. На підставі ст. ст. 122, 124 КПК України необхідно стягнути із ОСОБА_4 1893, 20грн на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта. Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368-370, 374, 392-393, 395КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Скасувати накладений ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 10.09.2024 року арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_5 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_5 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , яке передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при відділенні поліції № 2 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, - знищити після набрання вироком законної сили;

- компакт-диск для лазерних систем зчитування марки «ALERUS» DVD-R об`ємом 4.7 GB/120 min залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн 20 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вручити учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1