Справа № 740/3734/24
Провадження № 1-кп/740/361/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ніжині кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000120 від 01.06.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжин, Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 03.06.2016 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, звільнений 24.04.2019 умовно-достроково на невідбутий строк: 2 роки 2 місяці 17 днів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, яку проходив у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконного ухилення від неї, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», положень Військової присяги, вимог ст.ст. 11, 14, 16, 119, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , 24.04.2022 0 08:00 годині незявлення вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка на той час знаходилась на території Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 09.02.2024 солдат ОСОБА_3 самостійно прибув до слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за адресою: м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 57. У період часу з 24.04.2022 по 08.02.2024 включно солдат ОСОБА_3 перебував за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , де обовязки військової служби не виконував, проводив час на свій власний розсуд, до органів державної влади та військового управління не звертався. Водночас, у період з 12.05.2022 по 20.05.2022 солдат ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділені КНП «Ніжинська ЦМЛ ім. М. Галицького» Ніжинської міської ради Чернігівської області, але після закінчення вказаного вище терміну лікування, маючи реальну можливість на зявлення до військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконного ухилення від неї, в умовах воєнного стану, незаконно припинивши виконувати свій конституційний обовязок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, до військової частини НОМЕР_1 не зявився та у період з 24.04.2022 по 11.05.2022 (з моменту нез`явлення вчасно на службу до початку лікування) та з 21.05.2022 по 08.02.2024 включно (з часу закінчення лікування до зявлення до органу досудового розслідування) перебував вдома за вищевказаною адресою, де обов`язки військової служби без поважних причин не виконував не виконував, проводив час на свій власний розсуд, до органів державної влади, військового управління або медичних закладів для проходження стаціонарного лікування не звертався.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у судовому засіданні не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі, та зазначив, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , був на посаді стрільця. Дійсно вчасно до військової частини не з`явився, оскільки спочатку проходив лікування, потім перебував вдома за місцем мешкання та в подальшому час від часу звертався до лікарів. У вчиненому розкаюється.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особу, а також процесуальних рішень прийнятих в ході досудового розслідування.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану (в редакції на час скоєння).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує його особу, вік, стан здоров`я, раніше судимий, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, наявність обставин, що пом`якшують та наявність обставин, що обтяжують покарання, відсутність негативних характеристик за місцем проживання, а також те, що обвинувачений з урахуванням положень ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, критичне засудження ним власних дій та поведінки в судовому засіданні, правдиві показання про обставини вчинення злочину, та вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за ч.5 ст.407 КК України в межах, передбачених санкцією частини інкримінованої статті у виді позбавлення волі.

Водночас враховуючи особу ОСОБА_3 , помякшуючі покарання обставини, а також правову позицію прокурора про можливість виправлення останнього без ізоляції його від суспільства та звільнення його від відбування покарання з іспитовим строком, суд вважає, що обвинуваченого можливо звільнити від відбування наведеного покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, в редакції, що діяла на час вчинення ним кримінального правопорушення.

Також, суд покладає на ОСОБА_3 обов`язки, відповідно до вимог ч.1,3 ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1