Справа № 302/1717/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року селище Міжгір`я

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Міжгірського відділу Хустського окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 23 листопада 2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,

В С Т А Н О В И В :

26 листопада 2024 року старший дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене начальником Міжгірського відділу Хустського окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, та в якому дізнавач просить застосувати захід забезпечення кримінального провадження арешт майна на предмети, вилучені під час огляду місця події, який проводився 22 листопада 2024 року.

На обґрунтування поданого клопотання дізнавач зазначає, що сектором дізнання відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 23 листопада 2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 22 листопада 2024 року в чергову частину ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла письмова заява ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 , про те що 22.11.2024 року біля 16:00 години, по місцю проживання шва гро заявника громадянин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканець НОМЕР_1 , знаходячись на території дворогосподарства за вищевказаною адресою під час сварки із громадянином ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих непорозумінь тримаючи в руках предмет схожий на сокиру із рукояткою почав словесно погрожувати вбивством заявнику, а саме що він його зарубає, створюючи реальні підстави своїх намірів, які заявник сприйняли як реальні, що могли бути в будь-яку мить реалізовані, оскільки ОСОБА_6 , почав замахуватись даною сокирою, та заявник сприйняв ці дії як реальні.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального проступку, які могли б фактично втратитись, або знищитись, у зв`язку з невідкладними обставинами пов`язаними із ризиком втрати слідів та інших речових доказів які можуть вказати на особу, що вчинила вищевказаний проступок, на підставі ч. 1 ст. 237 ч. 3 ст. 214 КПК, (згідно з яких проведення огляду місця події у невідкладних випадках дозволяється проводити до внесення відомостей у ЄРДР) 22.11.2024 в період часу з 18 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, був проведений огляд місця події, а саме дворогосподарство, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: металеву сокири з дерев`яним руків`ям, яку опечатано биркою з пояснювальним надписом; металевий розкладний ніж без маркувань, який упаковано в паперовий пакет НПУ.

Огляд місця події 22.11.2024 року, а саме дворогосподарства, що за адресою АДРЕСА_1 , було проведено за письмовим дозволом-згодою громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено вищевказані в клопотанні предмети.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, та з метою досягнення дієвості кримінального правопорушення, дізнавач вважає необхідним застосувати такий захід забезпечення як арешт майна.

В судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не з?явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся судом своєчасно та належним чином, проте у поданому клопотанні просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі та участі прокурора, на задоволенні клопотання наполягає.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання дізнавача, яке погоджено з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на вказане в клопотанні майно, та проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого дізнавачем клопотання у їх сукупності, доходжу висновку про необхідність задоволення клопотання дізнавача, з таких підстав.

Згідно положень ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно приписів ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до положень ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Беручи до уваги те, що в теперішній час виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, а саме в застосуванні такого заходу забезпечення як арешт майна, яке визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, дізнавач просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Доданими до клопотання документами підтверджується, що сектором дізнання ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 23 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000162, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 22 листопада 2024 року в чергову частину ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла письмова заява ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 , про те що 22.11.2024 року біля 16:00 години, по місцю проживання брата дружини заявника громадянин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканець АДРЕСА_1 , знаходячись на території дворогосподарства за вище вказаною адресою під час сварки із громадянином ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих непорозумінь тримаючи в руках предмет схожий на сокиру із рукояткою почав словесно погрожувати вбивством заявнику, а саме що він його зарубає. При цьому ОСОБА_6 почав замахуватись даною сокирою, показуючи реальність своїх намірів та які заявник сприйняв як реальні такі, що могли бути в будь-яку мить реалізовані.

З протоколу огляду місця події від 22.11.2024 вбачається, що 22 листопада 2024 року в період часу з 18 години 00 хвилин по 19 годину 00 хвилин, слідчим СВ Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 проведено огляд місця події, а саме дворогосподарства, розташованого за адресою АДРЕСА_1 та під час якого оглянуто й вилучено металеву сокири з дерев`яним руків`ям та металевий розкладний ніж без маркувань.

Відповідно до постанови дізнавача СД ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 25 листопада 2024 року вказане вилучене в ході огляду майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні № 0000162 від 23 листопада 2024 року, що у відповідності до ч.2 ст.167 КПК України, є підставою для накладення арешту.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000162, повернення тимчасово вилученого майна може призвести до його зникнення, втрати, або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, вважаю за необхідне застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт цього майна із забороною будь-яким особам користуватися, розпоряджатися цим майном до прийняття рішення про скасування арешту. Відтак клопотання дізнавача про арешт вказаного майна, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події 22 листопада 2024 року, згідно протоколу огляду місця події від 22.11.2024 належить задовольнити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 167, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час огляду місця події, який проводився 22 листопада 2024 року, а саме:

- металеву сокиру з дерев`яним руків`ям, яку опечатано биркою з пояснювальним надписом;

- металевий розкладний ніж без маркувань, який упаковано в паперовий пакет НПУ.

Заборонити будь-яким особам розпоряджатися, користуватися та відчужувати вищезазначене майно до прийняття рішення про скасування арешту.

Старшому дізнавачу сектору дізнання ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 вирішити питання щодо подальшого збереження вищевказаного майна, на яке накладений арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, відповідно до п.9 ч.1 ст.309, ст.395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1