Номер провадження 1-кс/754/3322/24
У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003145 від 02 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0003145 від 02 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме куртки чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, яка поміщена до паперового конверту, завіреного підписами всіх учасників; взуття чорного кольору, яке поміщено до паперового конверту, завіреного підписами всіх учасників; мобільного телефону у зламаному стані, що поміщено до спец пакету RIC2282334, завіреного підписами всіх учасників, з метою збереження речових доказів.

Згідно клопотання слідчого та додатків до нього, 02 грудня 2024 року за адресою: м.Київ, вул. Мілютенка, 23-А виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без свідомості. Згідно медичної довідки з КНП «КМКЛШМД» встановлено діагноз ОСОБА_5 , а саме: «Важка ЗЧМТ. Забій головного мозку. Множинні переломи кісток лицьового скелету».

В подальшому в ході проведення слідчих-розшукових дій, встановлено особу яка причетна до вчинення зазначеного злочину, ним виявився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який після вчинення вказаного кримінального правопорушення залишив місце події та почав переховуватись за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з вищевикладеним, з метою безпосереднього переслідування особи, яка причетна до вчинення вказаного злочину, а також у зв`язку з необхідністю збереження речових доказів 03 грудня 2024 року проведено обшук в квартирі АДРЕСА_2 , під час якого виявлено ОСОБА_6 , а також виявлено та вилучено:

куртку чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, яка поміщена до паперового конверту, завіреного підписами всіх учасників;

взуття чорного кольору, яке поміщено до паперового конверту, завіреного підписами всіх учасників;

мобільний телефон, у зламаному стані, що поміщено до спецпакету RIC2282334, завіреного підписами всіх учасників.

Постановою слідчого від 03 грудня 2024 року вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий клопоче про накладення арешту на вилучене в ході проведеного обшуку майно з метою збереження речових доказів.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, подали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додатки до нього, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ч. 2 ст.171 КПК України та подане в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003145 від 02 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

03 грудня 2024 року слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено куртку чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, взуття чорного кольору, мобільний телефон у зламаному стані.

Вилучене в ході обшуку майно постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 від 03 грудня 2024 року визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді від 03 грудня 2024 року надано дозвіл слідчому на проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , який було проведено 03 грудня 2024 року у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно з метою збереження речових доказів.

Вирішуючи питання про накладення арешту на майно, яке зазначене в клопотанні слідчого, слідчий суддя враховує вимоги, передбачені ч.2 ст.173 КПК України, та приходить до висновку, що існують правові підстави для арешту майна, є можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України

При цьому, з огляду на положення ч.ч.1, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, зазначеного у клопотанні слідчого, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372, 309 КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 про арешт майнапо матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003145 від 02 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт, з метою збереження речових доказів, на майно, вилучене 03 грудня 2024 року в ході проведеного у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України обшуку квартири АДРЕСА_2 , а саме:

-куртку чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, яка поміщена до паперового конверту, завіреного підписами всіх учасників;

-взуття чорного кольору, яке поміщено до паперового конверту, завіреного підписами всіх учасників;

-мобільний телефон у зламаному стані, що поміщено до спец пакету RIC 2282334 завіреного підписами всіх учасників.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя -