Справа № 947/3980/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 погоджено з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону України ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 погоджено з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону України ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно матеріалів клопотання, вбачається, що відповідно до наказу командувача ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 22.10.2016 №131-РС старшого матроса ОСОБА_5 призначено на посаду спеціаліста служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 .

Надалі, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2016 №232 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вищевказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення.

В подальшому, 14.01.2022 ОСОБА_5 укладено з Міністерством Оборони України, в особі командування військової частини НОМЕР_1 , контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, строком на 5 (п`ять) років.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 03.11.2016, тобто з моменту зарахування до списків особового складу військової частини, ОСОБА_5 набула статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_6 . Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України. Дію воєнного стану в Україні продовжувалось неодноразово.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, старший матрос ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 14, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо). Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Проте, старший матрос ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустила їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді спеціаліста служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 01.03.2022 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, не з`явилася вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , та до теперішнього часу ухиляється від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд.

Крім того, згідно відомостей наданих Головним центром обробки спеціальної інформації Адміністрації ДПСУ ОСОБА_5 29.03.2022 перетнула державний кордон України у пункту пропуску «Маяки - Удобне» та до теперішнього часу на територію України не повернулась.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_5 до цього часу не надалося можливим.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_5 вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

Прокурор до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із великою вірогідністю ракетного обстрілу в м. Одесі, проблемами електропостачання, введенням на території України військового стану, віддаленістю місцезнаходження прокуратури від приміщення суду в якому відбудеться розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно п.1 ч.2 ст.188 КПК України, вказане клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про наявність ризиків, зазначених у клопотанні про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що з урахуванням тяжкості такого злочину та міри покарання, передбаченої за його вчинення, зокрема, у вигляді можливого застосування запобіжного заходу у виді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років, з урахуванням тих обставин, що згідно даних слідства, ОСОБА_5 на даний час переховується від органів досудового розслідування, місцезнаходження останнього не відоме, свідчить про наявність ризику у вигляді можливого подальшого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Беручи до уваги тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, беручи також до уваги особисті дані підозрюваного, який не працює, неодружений, раніше судимий, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням вищевикладених доводів, а також доводів сторони обвинувачення в частині того, що місцезнаходження підозрюваного на даний час не відоме, слідчий суддя приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний на даний час переховується від органів досудового розслідування, а також, що одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Таким чином з урахуванням вищезазначених мотивів, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання слідчого про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 188-190, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 погоджено з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону України ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . - задовольнити.

Дати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає свою дію 26.12.2024 року, або після приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, або відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1