СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем України

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

01 листопада 2024 року м.Снігурівка

справа №485/2212/24

провадження № 1-кс/485/369/24

Слідча суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. заступника начальника ВП начальника СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Тамарине Снігурівського району Миколаївської області, українцю, громадянину України, не працюючому, не одруженому, з базовою освітою, утриманців немаючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому вироком Снігурівского районного суду Миколаївської області від 06 вересня 2023 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком на 3 роки,

установила:

01 листопада 2024 року т.в.о. заступника начальника ВП - начальник СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтування клопотання

Так, слідчий зазначає, що у кримінальному провадженні за №0000499, 31.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, вчиненого за таких обставин. Відповідно до постанови Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 «Про затвердження положення про дозвільну систему» та п.12 Наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» громадяни України, які досягли 21-річного віку, мають право на придбання та зберігання зброї, при умові отримання ними в органах внутрішніх справ відповідного дозволу на придбання зброї з подальшою її реєстрацією в органах внутрішніх справ протягом 10 днів з дня придбання.

У порушення вказаних вимог, у невстановленому місці та у невстановлений час, більш точного дня та часу встановлено не було, ОСОБА_4 незаконно придбав та переніс до приміщення будинку за місцем свого фактичного проживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , осколковий бойовий елемент типу 9Н 210, осколковий бойовий елемент типу 9Н 235, 2 патрони калібру 7,62х54 мм, 1 патрон калібру 5,56х39 мм, 3 снаряда калібру 152 мм, елемент динамічного захисту, 4 підривачі М12 до артилерійських снарядів, 1 підривач В429 до артилерійських снарядів, 2 маршових двигуна до РПГ7, корпус гранати типу РГД-5, протипіхотну міну ПОМ-2, які незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу до 31.10.2024, тобто до моменту вилучення працівниками поліції.

31 жовтня 2024 року в період часу з 13:00 год до 14:00 год під час проведення огляду місця події на прибудинковій території домоволодіння за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено осколковий бойовий елемент типу 9Н 2010, осколковий бойовий елемент типу 9Н 2035, які є боєприпасами.

Крім цього, 31 жовтня 2024 року в період часу з 13:40 год до 14:48 год під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 2 патрони калібру 7,62х54 мм, 1 патрон калібру 5,56х39 мм, 3 снаряда калібру 152 мм, корпус гранати типу РГД-5, які є боєприпасами; протипіхотну міну ПОМ-2, 4 підривачі М 12 до артилерійських снарядів, 1 підривач В 429 до артилерійських снарядів, 2 маршових двигуна до РПГ 7, які належать до вибухових пристроїв; а також елемент динамічного захисту, споряджений вибуховою речовиною.

Зазначає, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким. За законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, з урахуванням того, що ОСОБА_4 є раніше судимим, у період іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, а саме тяжкий злочин, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, зі слів підозрюваного, має родичів на окупованій території, та з метою уникнення відповідальності може вчинити спробу незаконно перетнути територію, підконтрольну Україні та переховуватися у нього, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_4 протягом випробувального терміну на шлях виправлення не став, та вчинив новий тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_4 проживає на території, на якій велись бойові дії, неподалік від с. Тамарине знаходяться покинуті бойові позиції, з яких останній незаконно переносив вибухонебезпечні предмети та зберігав їх за місцем свого мешкання, яке розташовано біля інших будинків односельчан. У разі детонування цих вибухонебезпечних предметів це створить загрозу життю та здоров`ю осіб, які проживають з ним по сусідству у АДРЕСА_1 . Фактично 30 жовтня 2024 року, розмістивши осколкові бойові елементи типу 9Н 210 та 9Н 235 біля свого подвір`я та неподалік проїзної частини дороги по вул. Європейській, що є громадський місцем, ОСОБА_4 своїми діями створив реальну загрозу життю і здоров`ю мешканцям села (сусідам, пішоходам) та проїжджаючим транспортним засобам, тобто доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного. Визначити підозрюваному розмір застави є недоцільним, оскільки ОСОБА_4 не має постійного чи тимчасового місця роботи, відсутні відомості про наявність у його розпорядженні нерухомого майна чи будь-якого іншого цінного майна.

Доводи учасників провадження у судовому засіданні

Прокурор у судовому засіданні просив клопотання задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надто суворим, прокурором не доведено існування ризиків, вони побудовані на припущеннях. У зв`язку з наведеним, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати щодо нього домашній арешт. Зазначив, що вину у вчиненому визнає.

Мотивація суду

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши документи, додані до клопотання, слідча суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Слідчою суддею встановлено, що 30 жовтня 2024 року до ЄРДР внесено відомості за №0000499.

31 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 «Про затвердження положення про дозвільну систему» та п.12 Наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» громадяни України, які досягли 21-річного віку, мають право на придбання та зберігання зброї, при умові отримання ними в органах внутрішніх справ відповідного дозволу на придбання зброї з подальшою її реєстрацією в органах внутрішніх справ протягом 10 днів з дня придбання.У порушення вказаних вимог, у невстановленому місці та у невстановлений час, більш точного дня та часу встановлено не було, ОСОБА_4 незаконно придбав та переніс до приміщення будинку за місцем свого фактичного проживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , осколковий бойовий елемент типу 9Н 210, осколковий бойовий елемент типу 9Н 235, 2 патрони калібру 7,62х54 мм, 1 патрон калібру 5,56х39 мм, 3 снаряда калібру 152 мм, елемент динамічного захисту, 4 підривачі М12 до артилерійських снарядів, 1 підривач В429 до артилерійських снарядів, 2 маршових двигуна до РПГ7, корпус гранати типу РГД-5, протипіхотну міну ПОМ-2, які незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу до 31.10.2024, тобто до моменту вилучення працівниками поліції.

Вирішуючи заявлене клопотання щодо застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя виходить із вимог статті 29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

При вирішенні питання про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя з урахуванням наявних матеріалів клопотання, приходить до висновку, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що підтверджується зібраними в рамках кримінального провадження доказами в їх сукупності, а саме: витягом з кримінального провадження за №0000499; протоколом огляду місця події від 30.10.2024; протоколом огляду місця події від 31.10.2024; довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 31.10.2024, згідно яких встановлено, що об`єкти належать до І категорії (надзвичайно небезпечний) вибухонебезпечності; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 30.10.2024; протоколом обшуку від 31.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 31.10.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 31.10.2024; та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, обвинуваченого, адже саме за їх сукупного аналізу можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи. З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Також у рішенні ЄСПЛ по справах «Каучор проти Польщі» від 03.02.2009 року, Суд вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою, а врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідча суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Слідчою суддею встановлено, що ОСОБА_4 , стійких соціальних зв`язків не має, зловживає спиртними напоями, підтримує зв`язки з особами, які ведуть аморальний спосіб життя, є раніше судимим, місця роботи немає.

Санкція статті закону за вчинення злочину у якому підозрюється ОСОБА_4 за 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

З урахуванням наявності вище зазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, можливої реальної міри покарання, оскільки ст. 75 КК України в даному випадку не може бути застосована судом при ухваленні вироку.

А тому, враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше судимий, у період іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, а саме тяжкий злочин, має змогу переховуватися на тимчасово окупованій території, слідча суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може вчинити спроби на переховування від органів досудового розслідування, суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що є ризиком у розумінні п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідча суддя вважає, що він є обґрунтованим з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та враховуючи особу підозрюваного.

Таким чином, слідча суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме таких як: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Отже, для запобігання вищезазначеним ризикам слідча суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки в даному випадку інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За станом здоров`я та віком ОСОБА_4 може утримуватися в СІЗО.

Враховуючи викладене, слідча суддя дійшла до висновку про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Одночасно, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, вважаю необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, у межах, визначених ч.5 ст.182 КПК України, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, у разі внесення застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя визначає в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Керуючись ст.132, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 197, ч.2 ст.376 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання т.в.о. заступника начальника ВП начальника СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 29 грудня 2024 року включно.

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 31 жовтня 2024 року 15:10.

Строк дії ухвали - до 29 грудня 2024 року (включно).

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560, 00 грн, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 29 грудня 2024 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому та прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено о 13 годині 00 хвилин 04 листопада 2024 року.

Слідча суддя ОСОБА_1