Провадження № 1-кп/947/1119/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000936 від 04.08.2024 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з повною середньою освітою, одружений, має на утримані двох малолітніх дітей 10 та 12 років, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Одеси 22.08.2024 надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України разом з угодою про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений звернулися до суду з клопотанням про затвердження угоди про визнання винуватості від 19.08.2024.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_3 , 6 червня 2024 року, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку правил обігу (користування населенням) холодної зброї, встановленого «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21.08.1998 за №637/3077, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановленому досудовим слідством інтернет-магазині, придбав предмет, схожий на нунчаки, які носив при собі.

У подальшому 04.08.2024, в проміжок часу з 09:00 год. до 09:50 год., під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності понятих у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено даний предмет.

Згідно висновку судової експертизи зброї, вилучений у ОСОБА_3 металевий предмет є нунчаки та відноситься до категорії контактної неклинкової холодної зброї ударно - дробильної дії, виготовленої промисловим способом.

Наведені умисні дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Як вбачається з обвинувального акту, угоди про визнання винуватості і в судовому засіданні ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

ОСОБА_3 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочини, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, оскільки санкція ч.2 ст.263 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючі тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , характер кримінального правопорушення та інші обставини, цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні.

Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого. Згідно довідки науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в Одеській області процесуальні витрати складають 1514,56 грн., які повинні бути стягнені з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 19.08.2024 про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , представлений адвокатом ОСОБА_5 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень.

Процесуальні витрати в сумі 1514 (Одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази у справі, вказані в постанові слідчого від 05.08.2024, передані на зберігання до камери зберіганні речових доказів по квитанції №000104, а саме: металевий предмет нунчаки, який відноситься до категорії контактної неклинкової холодної зброї ударно - дробильної дії, виготовленої промисловим способом, після набрання вироком законної сили передати в розпорядження начальника ГУНП в Одеській області.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку вручити учасникам судового розгляду в день проголошення його резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1