Справа №212/8505/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 29 серпня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001217 від 12 серпня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сімферополь, має середню-спеціальну освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, інвалідності немає, офіційно не працевлаштованого, місця реєстрації проживання не має, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

02.09.2020 вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу за ч.2 ст.186, ч.1 ст.122 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом складання призначеного покарання по даному вироку і вироку Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 07.02.2019 остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. 05.03.2024 звільнився з Синельниківської виправної колонії № 94 по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

за участі прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2024 рок близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_3 прийшов до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де в цей час знаходилися раніше йому знайома ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малознайомий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Присутність останнього в приміщенні вказаної квартири викликала у ОСОБА_3 обурення, на ґрунті ревнощів між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 відбулась сварка, під час якої у ОСОБА_3 виникла гостра неприязнь до ОСОБА_7 та умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень.

Того ж дня, близько 15 години 05 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи у спальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні до нього, дістав зі своєї чоловічої сумки, невстановлений досудовим слідством предмет, маючий колото-ріжучі властивості (типу - ніж), тим самим підшукав собі знаряддя для скоєння злочину та утримуючи його у правій руці, знаходячись обличчям до обличчя ОСОБА_7 , клинком вказаного ножа наніс не менше двох ударів в ділянку живота потерпілого та не менше одного удару в ділянку шиї потерпілого, не переслідуючи при цьому за мету спричинення ОСОБА_7 смерті.

Після чого, потерпілий ОСОБА_7 вийшов з приміщення вказаного будинку, прослідував до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де потерпілому було викликано швидку медичну допомогу, яка госпіталізувала ОСОБА_8 до КП «КМКЛ № 2» КМР, а ОСОБА_3 зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкої кишки, брижі, сигмоподібної кишки, гемоперитонеум, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 29 серпня 2024 року в даному кримінальному провадженні № 0001217 від 12.08.2024 року.

Відповідно до умов вищевказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений та прокурор, за участю захисника у кримінальному провадженні у відповідності до ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в інкримінованому діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на наявність правових підстав для цього і відповідність угоди вимогам закону та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив угоду про визнання винуватості, що укладена з прокурором 29 серпня 2024 року затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона повністю відповідає інтересам підзахисного.

Враховуючи вище викладене, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, наявність письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 на укладення угоди прокурором, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, правильності правової кваліфікації злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК, яке є згідно із ст. 12 КК є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України,

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено: на обліку у лікаря нарколога перебуває з 14.08.2024 року; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; не одружений, дітей на утриманні не має; раніше не судимий; інвалідом не являється; офіційно не працевлаштований.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає затвердженню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні тримання під вартою, слід залишити до набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 369, 474, 475 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про визнання винуватості укладену 29.08.2024 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Скасувати арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2024 року.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-змиви РБК; предмети схожі на ножі кухонні в кількості 4 шт.; предмет схожий на розкладний ніж із кухні; носова хустинка зі слідами РБК, шорти сірого кольору із слідами РБК, що зберігаються у камері схову СВ № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

- паспорт (ІД-картка) на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сумка чорного кольору з речами; мобільний телефон «Nokia» в корпусі чорного кольору, що зберігаються у камері схову СВ № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власнику.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання - 13 серпня 2024 року.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1