Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 17.09.2024 скаргу під назвою «Повідомлення про підозру скоєння злочину, скоєний під час здійснення службової діяльності» повернуто заявнику ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що така скарга не підлягає розгляду ні в Дарницькому районному суді м. Києва, ні в будь-якому іншому суді.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції або ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу та зобов`язати суб`єкт оскарження вчинити певну процесуальну дію, передбачену ч.1 ст.214 КПК України.

Як зазначає ОСОБА_5 , вона звернулася до слідчого, яким вважає і слідчого, і слідчого суддю, з повідомленням про підозру у вчиненні злочину. Ухвалу слідчого судді вважає незаконною, оскільки законом передбачено тільки повернення скарги, а не повідомлення про вчинення злочину. На думку заявника, ухвала суперечить рішенням Конституційного Суду України, судовій практиці, в тому числі судовій практиці Верховного Суду, практиці Європейського суду з прав людини. І у разі сумніву або перешкод у суду для розгляду скарги належало перевірити наявну інформацію та постановити рішення про усунення недоліків.

Крім того, вказує на порушення слідчим суддею, який не викликав її в судове засідання і розглянув скаргу без її участі, чим позбавив права на доступ до правосуддя, вимог ч.3 ст.306 КК України і посилається на приписи ст.214 КПК України стосовно обов`язку слідчого, прокурора внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За клопотанням ОСОБА_5 колегією суддів було постановлено ухвалу про здійснення судового провадження в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Третього апеляційного адміністративного суду 13.11.2924. Копія цієї ухвали та повідомлення про дату, час і місце апеляційного розгляду були надіслані заявнику на електронну пошту, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

Проте ОСОБА_5 до Третього апеляційного адміністративного суду не прибула і 05.11.2024 та 08.11.2024 направила до суду аналогічні заяви з проханням відкласти судове засідання бажано на 07.11.2024 або 08.11.2024, тобто раніше призначеної дати у зв`язку з похованням троюрідного брата. До цих заяв долучила скріншот, з якого вбачається, що похорон відбудеться щонайпізніше 06.11.2024. Про поважні причини неприбуття в судове засідання, призначене на 13.11.2024, ОСОБА_5 не повідомила, а тому відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України її неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 04.09.2024 ОСОБА_5 засобами електронного зв`язку подала слідчому судді документ під назвою «Повідомлення про підозру скоєння злочину, скоєний під час здійснення службової діяльності», в якому просила:

- суддю і прокурора надати письмові пояснення по факту втручання в діяльність представника потерпілої з тяжкими наслідками - умисного невиконання службовою особою рішень Європейського суду з прав людини, Конституційного Суду України та звернути увагу на ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.396 КК України;

- виділити з судової справи № 753/14918/24 повідомлення про вчинення злочину суддею ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_7 , яке направити за належністю до Офісу Генерального прокурора;

- порушити кримінальну справу відносно слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.382, ч.2 ст.397 КК України;

- надіслати заявнику протягом 24 годин витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що вона не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки ОСОБА_5 не оскаржує бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а просить безпосередньо слідчого суддю внести такі відомості, що очевидно виходить за межі його повноважень. З огляду на ці обставини скарга ОСОБА_5 не підлягає розгляду ні в Дарницькому районному суді м. Києва, ні в будь-якому іншому суді.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зміст та вимоги скарги ОСОБА_5 , яка порушувала питання про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань безпосередньо слідчим суддею та здійснення ним слідчих і процесуальних дій, що відноситься виключно до повноважень слідчого органу досудового розслідування або прокурора, свідчать, що предмет оскарження виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді будь-якого суду в порядку, передбаченому КПК України.

При цьому посилання на те, що поняття слідчий і слідчий суддя - загальне, з чого заявник робить висновок про наявність у слідчого судді вказаним раніше повноважень, є суб`єктивним і хибним розумінням положень КПК України. А низка рішень, на які ОСОБА_5 посилається в апеляційній скарзі, не є релевантними до цього провадження.

Стосовно доводів в апеляційній скарзі, що законом не передбачено повернення повідомлення про скоєння злочину, а тільки скарги, і що слідчий суддя мав прийняти рішення про усунення недоліків, колегія суддів зауважує наступне.

Як вказано раніше, розгляд подібних повідомлень слідчим суддею, а так само постановлення ухвали про залишення скарги без руху (з метою усунення недоліків) кримінальним процесуальним законом не передбачено, взагалі. А тому, повертаючи цей документ, слідчий суддя керувався загальними засадами кримінального провадження, зокрема, законністю, що передбачено ст.9 КПК України, за змістом якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу, в тому числі диспозитивність, зміст якої розкритий в ч.3 ст.26 КПК України.

Безпідставними є і доводи ОСОБА_5 про істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, яке виразилося в розгляді скарги без її участі.

Зі змісту ст.304, ч.3 ст.306 КПК України випливає, що розгляд скарг на рішення дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, у той час як питання про прийняття скарги до свого розгляду вирішується слідчим суддею одноособово.

Оскільки слідчий суддя повернув скаргу і вона по суті не розглядалася, процесуальних порушень при постановленні ухвали допущено не було.

Тому рішення слідчого судді про повернення скарги є законним, обґрунтованим і вмотивованим, і підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_5 , залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3