справа № 208/4826/24
№ провадження 1-кп/208/420/24
ВИРОК

Іменем України

08 липня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні, згідно угоди про визнання винуватості розглянувши справу кримінального провадження № 0000343 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня, незаміжньої, пенсіонерка, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілої сторони, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича 5, укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

В період 21.00 22.00 години 11.03.2024 року, ОСОБА_4 знаходилась за місцем мешкання раніше знайомого ОСОБА_7 , в кімнаті будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де побачила належний останньому мобільний телефон «Nokia 105», у силіконовому чохлі, який лежав на столі.

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, Волок діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, скориставшись тим, що потерпілий пішов відпочивати до іншої кімнати та тимчасово втратив контроль над своїм майном, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон «Nokia 105», вартістю 370 гривень, який знаходився в силіконовому чохлі, вартістю 111 грн. 33 коп.

Заволодівши майном, ОСОБА_8 залишила місце вчинення злочину, викраденим у подальшому розпорядилась на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_7 , майнової шкоди на загальну суму 481,33 гривні.

Також, встановлено, що під час таємного викрадення мобільного телефону, ОСОБА_4 перебуваючи в кімнаті того ж будинку, на полиці шафи побачила сумку, в якій виявила платіжну банківську картку, емітовану АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення офіційного документу банківської карти, ОСОБА_9 діючи з корисливих мотивів, розуміючи, що ця картка є електронним платіжним засобом та використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, викрала емітовану АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , банківську картку відкриту на ім`я ОСОБА_7 .

Утримуючи викрадене при собі, Волок залишила місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись офіційним документом на власний розсуд.

В вечірній час доби 14.03.2024 року, ОСОБА_4 знаходилась за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізовуючи свій виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_7 грошових коштів, шляхом їх отримання у готівковій формі в банкоматах та безготівкового розрахунку в магазинах міста Кам`янське, Волок діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, не повідомляючи про свій протиправний намір, передала банківську карту ОСОБА_10 своєму сину ОСОБА_11 , повідомивши від неї пароль, та попросила останнього зняти з неї грошові кошти та придбати продукти, шляхом безготівкового розрахунку.

В період 21.54 21.55 годині 14.03.2024 року, ОСОБА_11 , не будучи обізнаним про злочинні наміри своєї матері ОСОБА_4 , виконуючи її прохання, за допомогою банкомату АТ КБ «Приватбанк» № CANDO728, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , двома транзакціями по 1 000 гривень, зняв грошові кошти належні ОСОБА_7 , у загальній сумі 2 000 грн., які в подальшому передав Волок.

В подальшому, ОСОБА_11 , не будучи заздалегідь обізнаним про злочинні наміри своєї матері ОСОБА_4 , виконуючи її прохання, о 22.10 годині 14.03.2024 року, шляхом безготівкового розрахунку здійснив покупки в магазині «Продукти-346» ТОВ «АТБ Маркет», розташованому за адресою: м. Кам`янське, вул. С.Коновалова, 25а, на загальну суму 305,34 грн., та 15.03.2024 року о 07.23 годині, шляхом безготівкового розрахунку, здійснив покупки в тому ж магазині на загальну суму 48.30 грн.

Після використання банківської картки, ОСОБА_11 передав її своїй матері ОСОБА_4 .

Внаслідок зазначених протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 заподіяна майнова шкода на загальну суму 2 353, 64 гривні.

Протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, за ч.1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Обвинувачена, під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначених діяннях.

Між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором укладена угода про визнання винуватості у скоєнні злочинів передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України та сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання:

- за ч.4 ст. 185 КК України, у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 357 КК України, у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснені та є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України;

- відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого їй кримінального правопорушення, а вона має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь.

ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувачення під час судового розгляду; сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Ця угода, суть якої обвинуваченій зрозуміла, укладена нею добровільно і усвідомлено, і у неї було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 підтвердила обставини вчинення кримінальних правопорушень викладених в обвинуваченні, та пояснила наступне.

В вечірній час 11.03.2024 року, вона знаходилась в гостях у раніше знайомого ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , де вони разом вживали спиртні напої. Після того, як ОСОБА_12 пішов спати, вона залишилась у кімнаті. Побачила на столі мобільний телефон «Nokia 105», чорного кольору, кнопковий, яким користувався ОСОБА_12 , та вирішила його вкрасти, так як була у дуже скрутному матеріальному становище. Також, вона знала де знаходиться банківська картка ОСОБА_12 , та пін-код від неї. Дістала картку з його сумку та поклало до себе у кишеню. З викраденим з місця події пішла. В подальшому викрадений телефон, віддала своєму сину ОСОБА_13 , щоб він його заклав до ломбарду. Отримані кошти вона витратила на власні потреби. 14.03.2024 року вона дала картку своєму сину, який зняв з неї 2 000 гривень те передав їй. Також, за допомогою цієї картки син в магазині «АТБ» придбав деякі продукти. Злочини вона вчинила з корисливих мотивів.

Свою вину визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена нею добровільно, без якогось примусу.

З пояснень обвинуваченої наданих суду вбачається, що визнання вини у скоєнні злочину за ч.4 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, за ч.1 ст. 357 КК України - привласненні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, за ч.4 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, за, є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд вважає повне визнання вини та щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку потерпілого ОСОБА_12 1953 року народження.

Юридичним змістом кримінального провадження на підставі угод є сукупність прав і обов`язків, реалізовуючи які, сторони кримінального провадження можуть досягати правового компромісу.

Угода є процесуальним засобом, застосовуючи який, сторони з урахуванням рівноваги публічних та приватних інтересів у кримінальному провадженні, задовольняють їх в кримінальному процесі.

В провадженні на підставі угод, нормами КПК України вимагається від сторін і суду прийняття узгодженого рішення, і саме рішення суду про винуватість особи, ґрунтується на умовах укладеної сторонами угоди.

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_8 , суд дійшов до наступного висновку:

- ОСОБА_8 дійсно вчинені кримінальні правопорушення передбачені ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, та вона у них винна;

- угода про визнання винуватості, яка укладена 08.07.2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, відповідає інтересам суспільства та держави.

Потерпілий ОСОБА_7 надав добровільну письмову згоду на укладення прокурором угоди з обвинуваченим про визнання ним винуватості. Шкода завдана злочином відшкодована частково. Цивільний позов не заявляється.

Порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом не встановлено.

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених КК України.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченої.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 08.07.2024 року на підставі ст.ст. 468,469,472 КПК України, в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича, 2, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та притягнутою в якості обвинуваченої у цьому провадженні ОСОБА_4 , затвердити.

Визнати ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч.4 ст. 185 КК України, у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 357 КК України, у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню товарознавчої експертизи в сумі 250 гривень.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Nokia 105», model «TA-1174» ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , в силіконовому чохлі та банківську картку № НОМЕР_1 , які знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , знявши арешт з майна, залишити у останнього; специфікацію до договору фінансового кредиту DNZ- 16.130213/0.71885 від 14.03.2024 р., оптичні диски, зберігати при матеріалах справи.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженої ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1