Справа № 702/849/24
Провадження № 1-кп/702/128/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування примусових заходів медичного характеру

14.10.2024 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника особи, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Монастирище клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабастівка Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта повна загальна середня, непрацюючого, особи з інвалідністю другої групи, раніше не судимого, за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000953 від 11.06.2024,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , маючи прояви недоумства, а саме: помірної розумової відсталості з помірно вираженими емоційно-вольовими розладами (F-71.1 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), ускладненого психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності (F-10.2 за МКХ-10) 07 червня 2024 року близько 14 год. 00 хв. прибув до домоволодіння свого знайомого ОСОБА_8 , який проживає по АДРЕСА_1 , де він зустрів свого знайомого ОСОБА_4 .

Цього ж дня, близько 16 год. 30 хв., перебуваючи на території вказаного домоволодіння, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла словесна суперечка, в ході якого ОСОБА_6 штовхнув руками у груди ОСОБА_4 , від чого той не втримав рівновагу та впав на спину, після чого ОСОБА_6 відразу наніс ОСОБА_4 кілька ударів кулаком правої руки в область ребер справа, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому Х ребра справа по передньо-пахвинній лінії без зміщення уламків, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Особа, відносно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 07 червня 2024 року вони із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої на території домоволодіння ОСОБА_8 . Через деякий час ОСОБА_4 пішов додому. ОСОБА_6 вирішив повернути його назад, наздогнавши біля хвіртки, на подвір`ї, штовхнув ОСОБА_4 в груди, той упав на спину, після цього ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 кілька ударів в область ребер, і пішов додому.

Законний представник особи, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 не заперечувала проти застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру та пояснила, що ОСОБА_6 проходить лікування в Монастирищенській лікарні кожного року. Раніше він перебував на лікуванні в спеціалізованих установах. Під час алкогольного сп`яніння у ОСОБА_6 виявляються прояви агресії.

Захисник особи, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 не заперечував проти застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що ОСОБА_6 є його знайомим. 07.06.2024 в с. Шабастівка на території домоволодіння ОСОБА_8 після обіду він із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої. Після цього потерпілий вирішив йти додому. На виході із домоволодіння його наздогнав ОСОБА_6 та штовхнув його. Він упав на землю на спину, після цього ОСОБА_6 наніс кулаком в область ребер кілька ударів. Потім до нього підійшов ОСОБА_8 . Причиною того, що його ударив ОСОБА_6 є відмова вживати алкоголь.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є його знайомими. 07.06.2024 ОСОБА_6 прийшов до нього до його домоволодіння, де вони разом із ОСОБА_4 розпивали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_4 пішов додому. ОСОБА_6 вирішив його наздогнати, для того щоб зупинити його. ОСОБА_8 вийшов на територію домоволодіння, де побачив, як ОСОБА_4 упав на землю, після чого ОСОБА_6 наніс кілька ударів в область ребер ОСОБА_4 . Після цієї ситуації ОСОБА_6 пішов додому, а потерпілий через деякий час викликав поліцію. В ході розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про те, що відчуває біль в ребрі, і його ударив ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України доведено наступними доказами, а саме:

-показаннями потерпілого, свідка, особи, стосовно якої стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, які є логічними, послідовними, повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх правдивості та повністю відтворюють подію вчиненого суспільно-небезпечного діяння;

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідування від 11.06.2024;

-протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.06.2024;

-висновком судової медичної експертизи № 05-7-01/266 від 14.06.2024;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 12.07.2024;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.07.2024;

-висновком судової медичної експертизи № 05-7-01/405 від 30.08.2024;

Враховуючи вищевикладене, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у кримінальному провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання, що суспільно-небезпечне діяння мало місце та отримало правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що не спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння в стані неосудності суд зазначає наступне.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 434 від 31 липня 2024 року комісія прийшла до висновку про наявність у ОСОБА_6 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, проявів недоумств, а саме: помірної розумової відсталості з помірно вираженими емоційно-вольовими розладами (F-71.1 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), ускладненого психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності (F-10.2 за МКХ-10) - через що він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На час проведення експертизи у ОСОБА_6 виявляються прояви недоумства, а саме: помірної розумової відсталості з помірно вираженими емоційно-вольовими розладами ускладненого психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності - через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих діях і при розгляді справи в суді, і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині прояви помірної розумової відсталості, недиференційованості і не стійкості емоцій, розлади вольового контролю, агресивні форми реагування в стані алкогольного сп`яніння, що може призвести до скоєння підекспертним суспільно-небезпечних дій, він потребує застосування примусового заходу медичного характеру, а саме: поміщення у спеціальний лікувальний заклад з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення суспільно-небезпечних діянь.

З урахуванням висновку судово - психіатричного експерта ОСОБА_6 під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, перебував в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно - небезпечних діянь.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про психіатричну експертизу» № 1489-III від 22.02.2000 примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, зокрема, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно з абз. 1, 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2005 визначаючи відповідно до ч. 3 - 5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, суд враховує характер захворювання, та те, що ОСОБА_6 вчинив суспільно - небезпечне діяння, яке законом віднесено до категорії нетяжких злочинів.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_6 вчинив суспільно - небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у стані неосудності, що виключає можливість застосування покарання, оскільки він за своїм психічним станом був не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності хворого ОСОБА_6 , а також приймаючи до уваги обставини вчинення суспільно - небезпечного діяння, що характеризують ОСОБА_6 , як особу, що становить небезпеку для суспільства, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 необхідно задовольнити і застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 94 КК України, ст. 395, 512, 513, 516 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабастівка Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта повна загальна середня, непрацюючого, особи з інвалідністю другої групи, раніше не судимого, за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Суддя ОСОБА_9