Провадження № 1-кс/686/9177/24
У Х В А Л А

30 жовтня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003362 від 28.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт на велосипед «Kona» зеленого кольору, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, його власником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 28.10.2024 близько 00 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи велосипедом «Kona» зеленого кольору, рухаючись по вул. Шухевича, зі сторони вул. Проскурівського Підпілля в напрямку до вул. Георгія Гонгадзе у м. Хмельницькому, в районі будинку №1А, по вул. Шухевича, м. Хмельницького, допустив наїзд на припаркований біля правого краю проїзної частини автомобіль «RenaultMaster» д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок вказаної події ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження, госпіталізований до нейрохірургічного відділення КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради.

28.10.2024 після огляду, на підставі ч. 5 та 7 ст. 237 КПК України, велосипед«Kona» зеленого кольору, було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, що за адресою м. Хмельницький, вул. Романа Шухевича 120-Д.

28.10.2024 винесена постанова на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання велосипед«Kona» зеленого кольору, речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, так як він являється матеріальним об`єктом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Власником велосипеда «Kona» зеленого кольору, є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Ціллю статей 170, 171 КПК є забезпечення прав власника чи законного володільця майна від втручання сторонніх осіб у здійснення ними повноважень власника чи володільця такого майна. Тобто вони покликані захистити інтереси власника чи законного володільця.

Застосовувати ці положення КПК всупереч інтересам законного власника чи володільця майна, які не вважають свої права порушеними, вочевидь не можна.

Указаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 січня 2022 року за результатом розгляду справи №127/14139/16-к (провадження № 51-4343км21).

Згідно з ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

У силу ч.2 ст.100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Слідчий суддя, суд зобов`язані перевіряти підстави для арешту майна, зокрема і стосовно дотримання передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури ініціювання кримінального провадження.

Прокурор у клопотанні не обґрунтував мети та підстав арешту на велосипед, який належить особі, яка постраждала внаслідок обставин, з яким по`язується вчинення кримінального правопорушення.

За описаними обставинами ОСОБА_4 , керуючи велосипедом допустив наїзд на припаркований транспортний засіб, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження.

Указані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості визначити правовий статус особи у кримінальному провадженні та її майна, значення його для кримінального провадження та вирішити питання про його арешт і мають бути усунуті із вказівкою на правовий статус особи, майна та підстав позбавляти особу правомочностей власника щодо нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Зазначені недоліки клопотання мають бути усунуті прокурором.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003362 від 28.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя