СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7126/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0002002 від 31.10.2023 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, з вищою освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Святошинського районного суду міста Києва звернувся старший слідчий в особливо важливих справах 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 , з клопотанням погодженим прокурором третього відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник, думку якого підтримала підозрювана, просили відмовити у задоволенні клопотання, та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі обарання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - визначити заставу, оскільки ризики не доведені, та є тільки припущеннями прокурора.

Клопотання обгрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що управлінням розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002002 від 31.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України.

Відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР (далі - Закон України від 15.02.1995 № 60/95-ВР) обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це види діяльності з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, реалізації (відпуску), ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що дозволяються і контролюються згідно з цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України від 15.02.1995 № 60/95-ВР діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених статтею 19 цього Закону.

Частиною другою ст. 12 Закону України від 15.02.1995 № 60/95-ВР передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Статтею 13 Закону України від 15.02.1995 № 60/95-ВР встановлено, що на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Згідно з Таблицею № 2, списком № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, «PVP»віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Відповідно до Таблиці 2 списку № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2010 № 188 великі розміри для особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP»становлять від 1,5 до 15 грам, а особливо великі понад 15 грам.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, вирішила здійснити незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» в особливо великому розмірі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, всупереч вимог вищевказаних нормативно-правових актів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, за невстановлених обставин незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», загальна маса якої в ході досудового розслідування не встановлена, але маса зразку якої складає 50,5 г, після чого почала незаконно зберігати її при собі з метою подальшого збуту.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 незаконно зберігаючи при собі зазначену особливо небезпечну психотропну речовину - «PVP» загальна маса якої в ході досудового розслідування не встановлена, але маса зразку якої складає 50,5 г, перемістила її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігала з метою збуту і надалі.

У подальшому 15.10.2024, співробітниками правоохоронного органу під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено наведену порошкоподібну речовину, загальна маса якої в ході досудового розслідування не встановлена, але маса зразку якої, що містить особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», складає 50,5 г, яку ОСОБА_5 незаконно зберігала з метою збуту.

15.10.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме: протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;висновком експерта №СЕ-19-24/64477-НЗПРАП від 15.10.2024 відповідно до якої речовина є особливо небезпечною, обіг якої заборонено - PVP масою 50,5 г.;речовими доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України -, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи наявність беззаперечних доказів її вини у вчиненні вказаного злочину та невідворотності настання покарання у разі доведення вини сторона обвинувачення обґрунтовано припускає що підозрювана в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення покарання.

-ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України -обґрунтовується тим, що спілкування між ОСОБА_5 та іншими причетними особами відбувалось за допомогою мобільних телефонів та систем обміну миттєвими повідомленнями - месенджерів, тому ОСОБА_5 володіючи повною інформацією про контакти зі спільниками та чати в месенджері «Telegram», перебуваючи на волі може знищити предмети, речі та інформацію, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні;

-ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України -підозрювана може попередити інших невстановлених на даний час співучасників про факт викриття їх спільної злочинної діяльності, а також створити штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій;

-ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України -підозрювана може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки не має постійного місця роботи, а отже сталого джерела доходів, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень відповідної категорії, оскільки незаконне придбання, зберігання та збут психотропних речовин приносить швидкий стабільний заробіток.

Крім того, слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу підозрюваної, яка не судима, міцність її соціальних зв`язків, яка має двох доньок, одна з яких неповнолітня, не працює, вік та стан здоров`я підозрюваної щодо якої на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування її під вартою.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

У справі «Москаленко проти України» (рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року) Європейський суд з прав людини у п. 36 зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Сукупність вказаних обставин є достатньою для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти наявним ризикам, і досягти мету, передбаченої ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно підозрюваної ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись вимогами статей ст. ст. 32, 131, 132, 176 - 178, 183-184, 193-194, 196, 369, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0002002 від 31.10.2023 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме до 13.12.2024 включно, та утримувати її в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1