Справа № 569/8830/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про зміну підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, у рамках кримінального провадження № 0000021 від 20.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу застави на тримання під вартю.

В обґрунтуванні клопотання зазначає, що ОСОБА_5 відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 11.08.2023 № 189 о/с призначений на посаду поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділення поліції № 2 Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області (надалі за текстом ГУНП в Рівненській області).

Також, відповідно до наказу начальника ГУНП в Рівненській області № 15о/с від 29.01.2021 ОСОБА_5 присвоєно спеціальна звання капітан поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 , маючи спеціальне звання капітан поліції, згідно з абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, у зв`язку з чим постійно здійснює функцію представника влади та відповідно до пункту 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою..

Відповідно до рішення Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області від 02.12.2020 № 14 ОСОБА_7 затверджено на посаду старости Бугаївського старостинського округу Радивилівської міської ради VІІІ скликання та останній набув статусу посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно з розпорядженням міського голови Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області від 16.02.2020 № 140-к ОСОБА_7 призначено на посаду старости Бугаївського старостинського округу Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області та присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_7 згідно із ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій, є посадовою особою, у зв`язку з чим постійно здійснює функції представника органів місцевого самоврядування, та відповідно до пункту 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Згідно з приписами Закону України «Про Національну поліцію» до завдань та функцій поліцейських входить запобігання кримінальним, адміністративним правопорушенням; попередження, виявлення та припинення кримінальних та адміністративних правопорушень, а також виявлення причин та умов, що сприяють їх учиненню.

Водночас, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 чітко обізнані з тим, що вони у силу займаних посад повинні керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади, її виборців, а також не використовувати свою посаду в цілях, не пов`язаних з виконанням його службових повноважень, зокрема в особистих чи корисливих цілях.

Однак, староста Бугаївського старостинського округу Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області ОСОБА_7 та поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами відділення поліції № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , у період після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну з боку держави-агресора (російської федерації), яке розпочалось 24.02.2022, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше березня 2024 року, перебуваючи на території Дубенського району Рівненської області, вирішили стати на шлях протиправної діяльності та вчиняти злочини проти основ національної безпеки України, пов`язані з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, а також тяжкий умисний корупційний злочин.

Так, староста Бугаївського старостинського округу Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області ОСОБА_7 та поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 у силу займаних посад та досвіду службової діяльності, яка пов`язана у сприянні державним органам та Збройним Силам України у проведенні мобілізаційних заходів, були достовірно обізнаними про особливий правовий режим воєнного стану, який введено в Україні з 24.02.2022 у зв`язку зі збройною агресією «рф», та настанням з моменту оголошення рішення про мобілізацію особливого періоду, який передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Однак, староста Бугаївського старостинського округу Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області ОСОБА_7 та поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше березня 2024 року, перебуваючи на території Дубенського району Рівненської області, чітко усвідомлюючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки зі здійснення мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, а серед населення Дубенського району виник посилений попит щодо ухилення явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 і його структурних підрозділів задля унеможливлення проходження військової служби, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів умисно вирішили перешкодити законній діяльності Збройних Сил України та підрозділів РТЦК та СП під час здійснення останніми призову осіб на військову службу в особливий період за наступних обставин.

Перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань здійснювалось ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виключно з корисливою метою задля незаконного збагачення внаслідок одержання від осіб, які не бажають бути призвані під час мобілізації в особливий період та проходити у подальшому військову службу, неправомірної вигоди.

Так, другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 видано звернення від 13.03.2024 № 3/1506 щодо доставлення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до вказаного підрозділу РТЦК та СП як такого, що вчинив правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП.

Надалі, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову від 18.03.2024 № 2/36, якою на ОСОБА_8 накладено штраф за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП.

Окрім цього, 14.03.2024 працівником ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області внесено до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі ІКС ІПНП) відомості щодо постановки ОСОБА_8 на облік в ІП «Призовник, військовозобов`язаний, резервіст»

Поряд з цим, близько 12 год. 00 хв. 28.03.2024 поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 та староста Бугаївського старостинського округу Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області ОСОБА_7 , діючи із заздалегідь розробленим злочинним планом, усвідомлюючи факт внесення до ІКС ІПНП відомостей громадянина ОСОБА_8 , як особи, яка перебуває у розшуку та який має статус «ухилянт», використовуючи своє службове становище та пов`язані з цим можливості, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та підрозділів РТЦК та СП в особливий період шляхом створення перешкод в діяльності районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у проведенні законної діяльності, з метою власного збагачення, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою з іншими особами з числа працівників ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи неподалік Бугаївської сільської ради, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , озвучили ОСОБА_8 кілька механізмів, за допомогою яких можливо уникнути мобілізації. Тим самим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , чітко усвідомлюючи, що ст. 65 Конституції України передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності й територіальної цілісності України і невиконання такого обов`язку слугує причинно-наслідковим зв`язком настанню негативних наслідків для держави України під час відсічі збройної агресії рф та дискредитації Збройних Сил України, явно демонстрували свою віктимну поведінку, яка спрямована на сприяння впродовж тривалого часу на системній основі низці особам в уникненні від мобілізації та проходженні військової служби, що саме по собі є суспільно-небезпечним діянням, що порушує функції збройних формувань України, не сприяє зміцненню дисципліни та фактично утворює деструктивні прояви у інших осіб, а у сукупності також стимулює інших осіб не проходити військову службу та уникати її шляхом вчинення протиправних дій, та спонукали ОСОБА_8 у необхідності передачі грошових коштів як неправомірної вигоди задля забезпечення реєстрації фіктивного кримінального провадження та притягнення його до кримінальної відповідальності за невчинюваний злочин. При цьому запевнюючи, що лише таким чином останній зможе уникнути мобілізації під час особливого періоду, а також проводили йому інструктаж щодо лінії поведінки, надавали рекомендації, за яких він може уникнути призову за таких обставин.

Надалі, близько 11 год. 50 хв. 29.03.2024, перебуваючи у м. Радивилів Рівненської області, поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , діючи із заздалегідь розробленим спільно зі старостою Бугаївського старостинського округу Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області ОСОБА_7 злочинним планом, озвучив протиправну вимогу ОСОБА_8 щодо необхідності передачі йому грошових коштів у сумі 6 500 гривень задля виключення відомостей щодо нього з розшуку в підсистемі «Призовник, військовозобов`язаний, резервіст» ІКС ІПНП, при цьому стверджуючи, що гроші необхідно передати до 17 год. цього ж дня.

У подальшому, близько 17 год. 00 хв. 29.03.2024 ОСОБА_8 , будучи змушеним виконати неправомірну вимогу ОСОБА_5 , прибув до ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрівся із ОСОБА_5 , та виконуючи вказівку останнього повіз його до місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де одержав неправомірну вигоду у розмірі 6500 гривень та, діючи відповідно до заздалегідь розробленого спільно зі старостою Бугаївського старостинського округу Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області ОСОБА_7 злочинного плану, повідомив ОСОБА_8 про необхідність надання неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США за реалізацію злочинного механізму щодо реєстрації слідчим ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області кримінального провадження, вжиття заходів щодо подальшого притягнення його, як завідомо невинної особи, до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України, якого він насправді не вчиняв, сприяння у подальшому засудженні, що у сукупності унеможливить його призов під час мобілізації в особливий період і проходження військової служби.

Як наслідок, 08.05.2024 слідчий ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 вніс до ЄРДР відомості за фактом ухилення ОСОБА_8 від призову під час мобілізації в особливий період та розпочав досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Надалі, поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , староста Бугаївського старостинського округу Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області ОСОБА_7 , слідчий ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 та працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою продовження вищевказаної протиправної діяльності, у період з 08 по 10 травня 2024 року вживали заходів щодо наповнення матеріалів кримінального провадження № 0000107 для подальшого притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і скерування обвинувального акту до суду, щоб останній зміг уникнути призову у вищевказаний спосіб.

У подальшому, 09.05.2024 поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , діючи із заздалегідь розробленим спільно зі старостою Бугаївського старостинського округу Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області ОСОБА_7 злочинним планом та реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, у ході телефонної розмови із ОСОБА_8 повідомив останньому про необхідність зустрічі 10.05.2024 року та зобов`язав його привезти грошові кошти у сумі 1000 доларів США та 10 000 гривень, що є частиною раніше визначеної суми в 2000 доларів США.

Після цього, близько 16 год. 40 хв. 10.05.2024 поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , діючи із заздалегідь розробленим спільно зі старостою Бугаївського старостинського округу Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області ОСОБА_7 та іншими особами злочинним планом, використовуючи своє службове становище та пов`язані з цим можливості, умисно, поєднуючи із вимаганням, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та районних територіальних центрів комплектування та соціальної НОМЕР_1 в особливий період, з метою власного збагачення, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час руху за кермом службового автомобіля марки «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому полі) у АДРЕСА_1 , одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 10.05.2024 становить 39551 грн. 8 коп.) та 10 000 гривень за вчинення заходів щодо реєстрації старшим слідчим СВ ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 фіктивного кримінального провадження № 0000107 від 08.05.2024, подальшого притягнення його, як завідомо невинної особи, до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, якого він насправді не вчиняв, що у сукупності унеможливить його призов під час мобілізації в особливий період і проходження військової служби, однак того ж дня протиправну діяльність вищевказаних осію було припинено працівниками правоохоронних органів.

Відповідно, ОСОБА_5 затримано о 16 год. 25 хв. 10.05.2024 у порядку ст. 208 КПК України, а 11.05.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Надалі, 16.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої 11.05.2024 підозри та нову підозру а саме, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, ч. 3 ст. 368 КК України.

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

-ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

-ч. 3 ст. 368 КК України: одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії, з використанням наданого йому службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням.

Обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у своїй сукупності, а саме: заявою ОСОБА_8 про вчинення злочину; численними протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ; висновком судової лінгвістичної експертизи, висновком судової експертизи аудіо-,відеозвукозапису; численними протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (контролю за вчиненням злочину; аудіо,-відеоконтролю; візуального спостереження, зняття інформації з електронних інформаційних систем); протоколами огляду вилучених речей та документів під час обшуків; протоколами огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_8 ; протоколами обшуків у автомобілі ОСОБА_5 , а також за іншими адресами; відповідями з низки установ та організацій на запити слідчого; матеріалами УСБУ в Рівненській області та Рівненського управління ДВБ НП на доручення слідчого, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.05.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 09.07.2024 включно із можливістю внесення застави 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, та покладення на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із фігурантами провадження ОСОБА_8 та іншими свідками, підозрюваними, експертами у даному кримінальному провадженні.

13.05.2024 підозрюваного ОСОБА_5 звільнено з-під варти з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» у зв`язку із внесенням за нього ОСОБА_10 застави у розмірі 242 240 грн.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 08.07.2024 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із фігурантами провадження (свідками): ОСОБА_8 та іншими свідками, підозрюваними, експертами у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків підозрюваному ОСОБА_5 встановлено до 05.09.2024.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 06.09.2024 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із фігурантами провадження (свідками): ОСОБА_8 та іншими свідками, підозрюваними, експертами у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків підозрюваному ОСОБА_5 встановлено до 05.11.2024.

Покликаючись на викладене, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 не виконав покладені на нього ухвалами слідчого судді обов`язки, передбачені ст. ст. 183, 182, ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий вказує на необхідність зміни щодо нього запобіжного заходу із застави на тримання під варотою, а також просить суд вирішити питання про звернення у дохід держави застави у розмірі 242 240 грн, яка булла внесена за ОСОБА_5 його дружиною ОСОБА_10 13.05.2024.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задоволити з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили з приводу задоволення клопотання, додатково вказали на те, що обов`язки покладені слідчим суддею на підозрюваного ОСОБА_5 останній виконав та жодним чином їх не порушував. Квитанцію про сплату застави надіслав до відома суду.

Заслухавши учсників судового розгляду, дослідивши клопотання та долучені до нього докази, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за процесуального керівництва прокурорів Рівненської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 20.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368 КК України.

11.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

16.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.05.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 09.07.2024 включно із можливістю внесення застави 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, та покладення на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із фігурантами провадження ОСОБА_8 та іншими свідками, підозрюваними, експертами у даному кримінальному провадженні.

13.05.2024 підозрюваного ОСОБА_5 звільнено з-під варти з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» у зв`язку із внесенням за нього ОСОБА_10 застави у розмірі 242 240 грн.

Ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду від 08.07.2024 та 06.09.2024 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, востаннє до 05.11.2024.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

В рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Також слід відмітити, що відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України, відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є умовою sinequanon (обов`язковою, неодмінною умовою) законності продовження терміну ув`язнення під варту і відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи (§ § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 08.06.2006 року у справі «Корчуганова проти Росії», § § 66, 67 рішень ЕСПЛ від 07.04.2005 у справі «Рохлина проти Росії», § § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 01.06.2008 у справі «Мамедова проти Росії», § 79 рішень ЕСПЛ від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України», § § 40-42 рішення ЕСПЛ від 02.03.2006 року у справі «Долгова проти Росії»).

Згідно частин 8, 9 та 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

За частиною 11 статті 182 КПК, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клішин проти України" у справі від 23.01.2012 №30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, стороною захисту спростовано доводи прокурора та слідчого щодо невиконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а тому у відповідності до ч. 8 ст. 182 КПК України в цій частині клопотання слід відмовити.

Окрім того, слідчий у своєму клопотанні доводить про неможливість запобігання заявлених ризиків інакше ніж шляхом зміни щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою або застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Незважаючи на те, що підозрюваному ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368 КК України, на вказаній стадії досудового слідства у матеріалах кримінального провадження наявні відомості, які дають підстави вважати, що є реальна необхідність у дослідженні всіх обставин вчинення ним та іншими як фігурантами провадження так й іншими особами, як вказаних так і інших злочинів, які, будучи обізнані про притягнення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення такого злочину та їх перебування на волі, можуть отримувати відомості про хід розслідування цього провадження.

Є всі достатні підстави вважати про те, що до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень причетні низка інших осіб, зокрема з числа представників ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , їх структурних підрозділів, військово-лікарських комісій, органів місцевого самоврядування, які діяли відповідно до розробленого завчасно злочинного механізму, при цьому чітко розподіливши між собою ролі та функції, з огляду на що вирішується питання про повідомлення їх про підозру.

ОСОБА_5 чітко усвідомлює факт притягнення до кримінальної відповідальності, а отже й усі негативні наслідки кримінально-правового характеру, а тому може вчинити ризики, настання яким необхідно запобігти.

Таким, чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368 КК України, зокрема за скоєння якого законом передбачено покарання у виді безальтернативного покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Викладені обставини є достатніми для переконання того, що підозрюваний, як такий, що перебував на різних посадах ГУНП в Рівненській області, має широке коло знайомств серед ІНФОРМАЦІЯ_4 , ГУНП в Рівненській області, матиме реальну можливість вчинити дії, спрямовані на знищення чи підроблення доказів, які можуть мати значення для досудового розслідування і судового розгляду провадження.

З урахуванням наведенного, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне у застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Так, у рішенні ЄСПЛ по справі "Бессієв проти Молдови" суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 . урахуванням наявних ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку такого, нівелювати наявні ризики та не забезпечить дієвості кримінального провадження.

Суд приймає до уваги також практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, у рішенні "Мангурас проти Іспанії" від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. При цьому ЄСПЛ також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні прокурора, суд вважає, що наведені обставини свідчать про високий ступінь наявних ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), при цьому судом оцінена наявність обставин, які за статтею 178 КПК повинні враховуватись при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зокрема міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, стан здоров`я тощо.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Однією з загальних засад кримінального провадження є верховенство права. Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але і високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», у справі «Летельє проти Франції» вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбаченихчастиною четвертоюцієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно ( п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Тому враховуючи викладене, з урахуванням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне збільшення максимального розміру застави до 400 розмірів неоподаткованого мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131-132, 176, 177, 181, 183, 194, 196, 199, 200, 205 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити частково.

Змінити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід із застави на тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.11.2024.

Утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" - АДРЕСА_4 .

Одночасно визначити заставу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 244 200 (один мільйон двісті сорок чотири тисячі двісті) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти обов`язки на підозрюваного у разі внесення застави:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого або прокурора;

-повідомляти слідчого, або прокурора про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити строк дії ухвали та строк дії покладених обов`язків, у разі внесення застави встановити до 10.11.2024.

У задоволенні клопотання про звернення в дохід держави застави у розмірі 242 240 гривень, внесеної за ОСОБА_5 його дружиною ОСОБА_10 , відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити на виконання уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор", вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1