Справа № 136/2305/23
провадження № 1-кп/136/109/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375 від 19.11.2023, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоживотів, Оратівської ТГ, Вінницького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, останній раз 18.02.2020 Гайсинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнився 26.07.2023 по відбуттю покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 статей 284, 479-2 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті, зокрема, погоджується з розміром викраденого майна, вказавши, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження за вказаних підстав, які не є реабілітуючими.

Потерпіла в судове засідання за викликом не прибула, про дату, час та місце розгляду судового провадження була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій не заперечувала щодо розгляду кримінального провадження за її відсутності.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження в контексті вирішення ініційованого прокурором клопотання, дійшов висновку про наступне.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.02.2020 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнившись по відбуттю покарання 26.07.2023, на шлях виправлення не став та маючи не зняті і не погашені судимості, повторно вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 17.11.2023 ОСОБА_3 вирішив приїхати до свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_2 , а тому з цією метою, близько 15 години того ж дня, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, він прибув до вищевказаного домоволодіння.

Зайшовши на територію домоволодіння та в подальшому до житлового будинку, вхідні двері якого були відчинені, ОСОБА_3 виявив, що вдома нікого немає. У цей час в приміщенні веранди даного житлового будинку він помітив спортивний велосипед торгової марки «Altrix» моделі «Nelson» червоно-бежевого кольору, який перебуває у володінні ОСОБА_6 , після чого у нього виник умисел на його крадіжку.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 перебуваючи в будинку, пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою особистого збагачення та обернення чужого майна на свою користь, достовірно знаючи про те, що діє в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 строком на 90 діб починаючи з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року, таємно викрав даний велосипед «ALTRIX» моделі «Nelson» 26, після чого місце події залишив та поїхав зазначеним велосипедом в напрямку АДРЕСА_2 , заволодівши велосипедом та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 2433 грн.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно з ч. ч. 1, 3, 6 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за вчинення якої настає відповідальність, передбачена ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачено адміністративну відповідальність, є крадіжка, розмір якої не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Пункт 5 підрозділу 1 Розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць з 1 січня 2023 року становив 2684,00 грн. (ст. 7 Закону України від 3 листопада 2022 року № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік»).

Отож у 2023 році розмір податкової соціальної пільги становив 1342,00 грн. (2684 грн. х 50%).

Таким чином крадіжка майна вартістю до 2684 грн. включно є адміністративним правопорушенням.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Зазначене також узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, отже, поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону № 3886-ІХ має зворотну дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як передбачено приписами п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 5-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до п. 12 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 або п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, постановлюється судом відповідно до приписів ст. 479-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що вартість викраденого майна в даному кримінальному провадженні становить 2433,00 грн., діяння станом на день розгляду провадження судом, відповідно до положень Закону № 3886-ІХ, ст. 5 КК України, підлягає кваліфікації як адміністративне, а не кримінальне правопорушення, що виключає подальший судовий розгляд.

Таким чином, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відсутності жодних заперечень щодо закриття кримінального провадження обвинуваченого із цих підстав, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в справі слід задовольнити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні та процесуальних витрат суд вирішує згідно зі ст. 100, 124 КПК України.

Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 23.11.2023 було накладено арешт на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 314, 369-372, 376, 479-2 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

Кримінальне провадження за №0000375 від 19.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, - закрити, на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 23.11.2023 на велосипед торгової марки «Altrix» моделі «Nelson» червоно-бежевого кольору, власником якого являється ОСОБА_6 .

Речовий доказ - велосипед торгової марки «Altrix» моделі «Nelson» червоно-бежевого кольору, який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області,- повернути власнику ОСОБА_6 .

Судові витрати у справі на залучення експертів в розмірі 2389 (дві тисячі триста сімдесят дев`ять) грн. 92 коп. - віднести на рахунок Держави.

Копію ухвали суду після набрання нею законної сили направити до ВП №4 Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області для вирішення питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга була подана, вона набуває законної сили, якщо не скасована, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_7