Справа № 464/1698/23
пр.№ 1-в/464/114/24
УХВАЛА

18 вересня 2024 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові подання Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про скасування засудженому ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням,

встановив:

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 21.03.2023 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та останньому призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання та встановлено іспитовий строк тривалістю один рік.

Провідний інспектор Сихівського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про скасування ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком суду покарання. Клопотання обґрунтовано тим, що засуджений, будучи ознайомлена з умовами відбування покарання та покладеними на нього обов`язками, серед яких, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, чотири рази не з`явилась для реєстрації, за що йому винесено застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також систематично вчиняє адміністративні правопорушення. Вважає, що вказане свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява щодо розгляду подання за її відсутності, клопотання підтримала, просила таке задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, відповідно до просив суд відмовити у задоволенні клопотання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оглянувши матеріали особової справи засудженого, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 02.01.2024 перебуває на обліку в Сихівському районному відділі філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

06.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, у якому cеред іншого, у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 статті 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що сам по собі закон про кримінальну відповідальність не встановлює розміру шкоди завданої крадіжкою, а законодавець розмежовує адміністративно карані дрібні крадіжки та кримінально карані крадіжки встановлюючи межу вартості майна викраденого в статті 51 КУпАП, кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна наступає лише у разі якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян.

Як видно з вироку Сихівського районного суду м. Львова від 04.10.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна), діями засудженого завдано матеріальну шкоду у розмірі 798,67 грн.

Враховуючи те, що вартість інкримінованого ОСОБА_3 таємно викраденого майна є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2648 грн., відповідні діяння не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З оглядну на викладене, скасування засудженому ОСОБА_3 звільнення від покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі, може призвести до безпідставного поміщення особи до установи виконання покарання за діяння кримінальна відповідальність за яке на даний час відсутня.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання драгун пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_3 .

Керуючись статями 537, 539 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні подання Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про скасування засудженому ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_5