Справа № 308/698/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальну справу №308/698/24 кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №70000485 від 25.09.2023 року , про обвинувачення,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення :

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

сторона захисту:

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2023 року, о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на території дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 вступив у словесний конфлікт із Мешко ОСОБА_8 , після чого, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході конфліктної ситуації, ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 тілесні ушкодження, а саме: один удар долонею правої руки по обличчі зліва, надалі продовжив та наніс ще одного удару своєю правою ногою в ділянку меніска медіального суглобу лівої ноги. В подальшому, ОСОБА_3 , не припиняючи злочинний умисел наніс ОСОБА_6 ще один удар правою рукою зігнутою в кулак в ділянку обличчя. Внаслідок чого ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, а саме:

Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6 у вигляді: синця на обличчі зліва, садна на верхній губі, синця на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, які мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів, і по цій ознаці згідно з п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які в момент їх спричинення не були небезпечними для життя та здоров`я потерпілого;

Тілесні ушкодження у вигляді «Травматичне пошкодження тіла та заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу з вираженим больовим синдромом», що привели за собою розлад здоров`я строком більше як 21 дня і по цій ознаці, згідно з п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, які в момент їх спричинення не були небезпечними для життя і здоров`я потерпілого

За таких обставин, ОСОБА_3 . своїми умисними протиправними діями заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді травматичного пошкодження тіла та заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу з вираженим больовим синдромом і потягнув за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

В судовому засіданні прокурор надала до суду угоду про примирення укладену 21.10.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 в присутності представника потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 у кримінальній справі за № 308/698/24, кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №70000485 від 25.09.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку прокурор просила затвердити, з додержанням наступних умов.

Згідно вищевказаної угоди про примирення, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язався беззастережно визнати свою вину у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у судовому провадженні та протягом 19 місяців виплатити потерпілій ОСОБА_6 суму 19000 (дев`ятнадцять тисяч) гривень, як відшкодування витрат, понесених потерпілою ОСОБА_6 на лікування, внаслідок нанесення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень 24.09.2023 рівними платежами у сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно до 1 числа кожного місяця, починаючи з моменту затвердження цієї угоди судом.

Сторони дійшли до згоди на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. При цьому сторони дійшли висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погоджуються на звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується протягом 19 місяців виплатити потерпілій ОСОБА_6 суму 19000 (дев`ятнадцять тисяч) гривень, як відшкодування витрат, понесених потерпілою ОСОБА_6 на лікування, внаслідок нанесення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень 24.09.2023 рівними платежами у сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно до 1 числа кожного місяця, починаючи з моменту затвердження цієї угоди судом

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_3 згідний. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення сторонам роз`ясненні та зрозумілі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 підтвердили суду, що угода про примирення від 21.10.2024 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просили її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про примирення обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надали згоду на призначення покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. При цьому сторони дійшли висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погоджуються на звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєні вищевказаного злочину і зобов`язався протягом 19 місяців виплатити потерпілій ОСОБА_6 суму 19000 (дев`ятнадцять тисяч) гривень, як відшкодування витрат, понесених потерпілою ОСОБА_6 на лікування, внаслідок нанесення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень 24.09.2023 рівними платежами у сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно до 1 числа кожного місяця, починаючи з моменту затвердження цієї угоди судом.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 1ст. 122 КК України, є нетяжким злочином.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода про примирення від 21.10.2024 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

В судовому засіданні прокурор, захисник та представник потерпілої також висловили думку про затвердження угоди про примирення від 21.10.2024 року.

Дослідивши угоду про примирення, укладену 21.10.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 в присутності представника потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 у кримінальній справі за № 308/698/24, кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №70000485 від 25.09.2023 року, суд переконався, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого та потерпілої, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянки дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З`ясувавши в обвинуваченого та потерпілої, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілою змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення від 21.10.2024 року укладена між обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 в присутності представника потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

При укладенні угоди враховано наявність обставин, що помякшують покарання ОСОБА_3 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно ч. 1ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про примирення укладену 21.10.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 в присутності представника потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , а обвинувченому ОСОБА_3 слід призначити вид і міру покарання відповідно до умов угоди.

Цивільний позов.

08.03.2024 року Мешко Маріанна Вікентіївна в особі представника ОСОБА_5 на підставі норм ст.ст. 61, 128 КПК України подала цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення (в порядку статті 128, 129 КПК України).

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 просив суд залишити заявлений цивільний позов без розгляду, у зв`язку з тим, що питання відшкодування матеріальної шкоди узгоджені сторонами в угоді про примирення від 21.10.2024 року.

У зв`язку з наведеним вище, цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення (в порядку статті 128, 129 КПК України)- слід залишити без розгляду.

Речові докази і арешт майна.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Процесуальні витрати

Згідно ч.1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

У відповідності до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження не містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи.

Запобіжний захід

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про існування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 чинного запобіжного заходу будь - якого виду.

Клопотань у порядку, передбаченому ст. 331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395, 469, 472 - 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення укладену 21.10.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 в присутності представника потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 у кримінальній справі за № 308/698/24, кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №70000485 від 25.09.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - затвердити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення з покладенням на засудженого ОСОБА_3 обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Розяснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданий внаслідок вчинення кримінального правопорушення (в порядку статті 128, 129 КПК України) - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 - 19 000,00 (дев`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) гривень шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Протягом 19 місяців виплатити потерпілій ОСОБА_6 суму 19000 (дев`ятнадцять тисяч) гривень, як відшкодування витрат, понесених потерпілою ОСОБА_6 на лікування, внаслідок нанесення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень 24.09.2023 рівними платежами у сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно до 1 числа кожного місяця, починаючи з моменту затвердження цієї угоди судом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Закарпатській апеляційний суд через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1