Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи "Божковська виправна колонія (№ 16)" та з використанням телекомунікаційної платформи "EasyCon" кримінальне провадження № 0000633 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Переяславське Переяслав-Хмельницького району

Київської області, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.3 ст.2861 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Березанського міського суду Київської області від 12 грудня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Березанського міського суду Київської області 12.12.2023 ОСОБА_8 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.135, ч.3 ст.2861 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.1 ст.135 КК України - 2 роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.2861 КК України - 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

Цим же вироком задоволено цивільний позов представника цивільного позивача і потерпілої ОСОБА_6 . Суд стягнув на користь ОСОБА_9 з ОСОБА_8 411 600 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та з Публічного акціонерного товариства "Національна Акціонерна Страхова Компанія "ОРАНТА" 12 770 грн у рахунок відшкодування матеріальної та 80 400 грн - моральної шкоди.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання і призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.135 КК України - 2 роки обмеження волі, за ч.3 ст.2861 КК України - 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років, і на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

Захисник не оспорює фактичні обставини кримінальних правопорушень, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості ОСОБА_8 та правову кваліфікацію його дій, однак вважає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість. Посилаючись на положення ст.ст.50, 65 КК України, якими визначено мету покарання та загальні засади його призначення, вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував особу обвинуваченого і лише формально послався на обставини, які пом`якшують покарання.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, дав правдиві і послідовні показання про обставини кримінальних правопорушень, критично оцінив свою злочинну поведінку і готовий нести відповідальність. Обвинувачений неодноразово просив вибачення у потерпілої, визнав позов і вжив заходи до часткового відшкодування завданої ним шкоди. Крім того, ОСОБА_8 виключно позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має одиноку матір пенсійного віку, не судимий, і за висновком органу пробації ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; доводи представника потерпілої і прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_10 , і залишив останнього в небезпеці, за наступних обставин.

21 липня 2023 року близько 15 години 55 хвилин ОСОБА_8 в порушення вимог п.2.9 "а" Правил дорожнього руху (далі - ПДР), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем "ВАЗ-2101" д/н НОМЕР_1 по вул. Шевченків шлях у м. Березань Броварського району Київської області , рухаючись в напрямку вул. Колоска. Поблизу будинку НОМЕР_2 ОСОБА_8 порушив вимоги п.п.2.3 "б", "д", 12.4, 13.1 ПДР, що виразилось у тому, що він для забезпечення безпеки дорожнього руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, перевищив максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті, рухаючись зі швидкістю близько 66 км/год., і не дотримав безпечного інтервалу та безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_10 , який рухався попереду в попутному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, у тому числі поєднану травму голови (відкрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливом під м`яку мозкову оболонку та шлуночки мозку), грудної клітки (двосторонні переломи ребер та грудини з ушкодженням пристінної плеври з крововиливом в ліву та праву легеневу порожнину), крововтрату, шок, від яких того ж дня помер у кареті екстреної медичної допомоги.

Крім того, 21 липня 2023 року близько 15 години 55 хвилин поблизу будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_8 після наїзду на велосипедиста ОСОБА_10 , розуміючи, що своїми діями поставив останнього в небезпечний для життя стан і що потерпілий позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, з метою уникнути відповідальності за скоєне, в порушення вимог п.2.10 "г" ПДР не надав будь-якої допомоги ОСОБА_10 , який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень її потребував, не викликав бригаду екстреної (швидкої) допомоги, не впевнився у тому, чи була надана потерпілому медична допомога, і на автомобілі "ВАЗ-2101" д/н НОМЕР_1 залишив місце пригоди.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.3 ст.2861 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого; та за ч.1 ст.135 КК України - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, - є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Всупереч доводам апеляційної скарги дотримав суд і вимог закону, через які реалізуються принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочинів, особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, частково відшкодував потерпілій моральну шкоду, а також обставину, яка пом`якшує покарання, - щире каяття та відсутність обставин, які його обтяжують.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, суспільно небезпечним і невиправним наслідком одного з яких є смерть людини, його поведінку після наїзду, навіть позитивні характеристики, наявність матері пенсійного віку, а так само незначне відшкодування потерпілій, яка є донькою загиблого, моральної шкоди в сумі 8 000 грн, не дають відстав вважати, що призначене основне покарання у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального, установлений у санкції ч.3 ст.2861 КК України, є явно несправедливим через суворість.

Суд взяв до уваги зазначені раніше дані й обставини, в тому числі ті, на які є посилання в апеляційній скарзі, і саме таке за видом та розміром основне і додаткове покарання, як призначив його суд, буде необхідним й достатнім для досягнення його мети, яка полягає не тільки в карі, а й виправленні обвинуваченого та запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Отже, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Березанського міського суду Київської області від 12 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3