Справа № 304/1829/24 Провадження № 1-кс/304/594/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000176 від 17 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, з базовою загальною середньою освітою, громадянина України, раніше судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

У С Т А Н О В И В :

слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000176 від 17 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 08 вересня 2024 року, поклавши на підозрюваного обов`язки прибувати до слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, слідчого судді, прокурора або суду за першою вимогою кожного разу у визначений ними час для проведення процесуальних дій та не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду. Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, під час якого встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 січня 2024 року (26 січня 2024 року звільнений з установи виконання покарань у зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання), на шлях виправлення не став та у період з 09 лютого по 16 червня 2024 року безпричинно систематично вчиняв домашнє психологічне насильство відносно батька ОСОБА_7 , що призводить до психологічних страждань останнього та погіршення кості його життя, яке виражається у формі втоми, фізичного дискомфорту, негативних переживань, втрати позитивних емоцій за наступних обставин. Так, 09 лютого 2024 року біля 18.05 год, 21 лютого 2024 року біля 16.020 год і 26 квітня 2024 року біля 21.00 год ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , вчиняв домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_7 , ображаючи останнього нецензурними словами та погрожуючи фізичною розправою, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілого. За вказаними фактами постановами судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 09, 13 і 20 травня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з призначенням покарання у виді штрафу. Окрім цього, як вказує слідчий, 16 червня 2024 року близько 19.30 год ОСОБА_4 знову вчинив відносно ОСОБА_7 домашнє насильство, а відтак 08 липня 2024 року його було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань. Слідчий вказує, що у органу досудового розслідування є достатні та вагомі докази вини ОСОБА_4 , які також підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість та тяжкість покарання за вчинення даного злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні. Крім цього звертає увагу на те, що на момент вчинення вказаного кримінального правопорушення, тобто станом на 16 червня 2024 року, відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 29 травня 2024 року обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22.00 год по 06.00 год, зі строком дії до 23 червня 2024 року. З огляду на вищевикладене просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала повністю та просила таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини, а також додатково вказувала на обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти застосування, зазначеного у клопотанні запобіжного заходу не заперечили.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до такого висновку.

Встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000176 від 17 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (а. к. 6).

Запобіжні заходи є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1, 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України запобіжні заходи можуть застосовуватись до особи, яка набула статусу підозрюваної або обвинуваченої у конкретному кримінальному провадженні.

У ч. 1 ст. 42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З матеріалів доданих до клопотання встановлено, що 08 липня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у домашньому насильстві, тобто умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, проте від отримання копії повідомлення про підозру відмовився; 20 липня 2024 року допитано в якості підозрюваного (а. к. 30-34, 48-49).

Отже відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити, зокрема, такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за яке, у разі визнання його винним, може понести покарання у виді громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років, про що свідчать зібрані органом досудового розслідування та надані слідчому судді докази, а саме протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 17 червня 2024 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 просить прийняти міри до сина, який систематично вчиняє відносно нього домашнє насильство, протоколи допитів потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 від 25 червня 2024 року, а також постанови судді Перечинського районного суду від 09, 13 і 20 травня 2024 року, згідно з якими ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у пп. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відтак при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, що може стимулювати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, такий може перешкоджати встановленню істини по справі, зокрема впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, схиляти його до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування.

Так щодо ризику переховування від органу досудового розслідування або/та суду, то такий обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , є нетяжким. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого слідчий суддя враховує визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Наведені вище обставини дають підстави дійти висновку про наявність ризику ймовірного впливу підозрюваного на потерпілого, який є особою пенсійного віку, та батьком підозрюваного ОСОБА_4 , з яким проживають за однією адресою місця реєстрації, за рахунок чого може бути схильний до такого впливу.

Крім цього при обґрунтуванні ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує те, що будучи особою молодого віку ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, востаннє за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 січня 2024 року за вчинення злочину проти власності, за яким йому було призначене покарання у виді позбавлення волі строком на два роки три місяці. 27 січня 2024 року ОСОБА_4 звільнений з ДУ «Закарпатська УВП № 9» на підставі ч. 5 ст. 202 КПК України.

За таких обставин зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає обґрунтованими та переконливими.

Щодо інших обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме за змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, що перелічені у п. п. 1-12 цієї статті.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує, що він не працевлаштований, будь яких доказів протилежного слідчому судді не надано, станом на момент розгляду даного клопотання досяг 31-річного віку, за місцем проживання характеризується негативно, власної родини не створив, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога/психіатра КНП «Перечинська лікарня» з діагнозом: F 60.4, раніше неодноразово судимий.

Крім того, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про можливе вчинення ним кримінального правопорушення і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним.

Отже з огляду на наведене слідчий суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 найбільш м`який запобіжний захід, передбачений ч. 3 ст. 176 КПК України.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного ризику у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення його належної процесуальної поведінки та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність яких доведена прокурором у судовому засіданні.

Враховуючи вимоги ч. 7 ст. 194, п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України наявні підстави для визначення строку дії обов`язку, який буде покладений на підозрюваного ОСОБА_4 , до 08 вересня 2024 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 186, 193, 194, 196, 198, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000176 від 17 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

У порядку ч. 5, 6 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування до 08 вересня 2024 року наступні обов`язки та обмежувальні заходи:

1) прибувати до слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора та суду на першу їхню вимогу;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1