Справа № 438/1460/24
Провадження № 1-кп/438/98/2024
В И Р О К

іменем України

11 вересня 2024 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бориславського міського суду Львівської області кримінальне провадженн я № 0000709 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 липня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Посьолки, Пензенської області, російської федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не депутата, не адвоката, не маючого на утриманні неповнолітніх/малолітніх дітей, не одруженого, у силу статті 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

встановив:

21 червня 2024 року приблизно о 11:00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , який належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, вирішив умисно, в умовах воєнного стану, таємно викрасти з приміщення будинку до якого він мав вільний доступ, за вищевказаною адресою майно потерпілого.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті сторонніми особами, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом відкриття замка вхідних дверей за допомогою ключів, які раніше надав йому потерпілий, зайшов у приміщення будинку у вітальну кімнату, що розташована на першому поверсі будинку, де з серванту, таємно, в умовах воєнного стану викрав один золотий хрест 583 проби, вагою 2,84 г вартістю 5934,92 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 піднявся на другий поверх вищезазначеного будинку та з солом`яного кошику, який стояв на столі, таємно, в умовах воєнного стану викрав одне золоте кільце 583 проби, вагою 0,83 г вартістю 1734,50 грн та одну золоту жіночу каблучку 585 проби вагою 2,13 г вартістю 4466,46 грн.

Утримуючи при собі викрадене, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та у подальшому розпорядився викраденими майном власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 12135,88 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав вину у вчинені інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 КК України, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, що зазначені в обвинувальному акті, підтвердив, щиро покаявся.

Обвинувачений зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним кримінального правопорушення вірно відображені.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, подав заяву, у якій, просив розгляд даного кримінального провадження проводити без його участі. Також у заяві потерпілий наголосив, що завдана йому шкода відшкодована у повній мірі, будь-яких претензій до обвинуваченого не має та у обранні йому міри покарання покладається на розсуд суду.

Суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, на підставі частини 3 статті 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За наведених обставин, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення доведеною поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковано за частиною 4 статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Згідно зі статтею 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до статті 66 КК України судом встановлено щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті вказаного кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання Павлишину відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до висновку Дрогобицького районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області (досудової доповіді), з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його способу життя, історію правопорушень, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є середній; ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого оцінюється як середній. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк не становить високу небезпеку для суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, вважають за доцільне покласти на нього обов`язки, визначені статтею 76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є тяжким злочином; особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, який не має інвалідності, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не одружений, не працює, має зареєстроване місце проживання, має посередню характеристику, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: емоційно нестійкий розлад особистості, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 1059 від 8 серпня 2024 року обвинувачений виявляє ознаки емоційно-нестійного розладу особистості, проте в період інкримінованого правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, і не потребує примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у межах, встановлених санкцією частини 4 статті 185 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, що на переконання суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, беручи до уваги вищенаведене, особу винного, ставлення до наслідків своїх дій, а також беручи до уваги позицію прокурора, який у судових дебатах вважав, що виправлення засудженого ОСОБА_5 можливе зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з іспитовим строком, тривалістю у два роки у межах, передбачених частиною четвертою статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Відсутні підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у порядку статті 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна суд вирішує у порядку статті 174 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання і встановити йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 та пунктами 2, 4 частини 3 статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 липня 2024 року у справі № 442/5559/24 (провадження № 1-кс/442/1072/2024) на: кільце з металу сірого кольору, діаметром близько 15 мм., без проби. На вказаному кільці наявні 14 ювелірних каменів, невідомого походження; кільце з металу жовтого кольору, зовні схожого на золото з пробою, діаметром близько 15 мм. На вказаному кільці наявні три ювелірних камені (два білого кольору та один червоного); хрест з металу жовтого кольору, зовні схожого на золото, з пробою. На передній частині зазначеного хреста наявне розп`яття. На задній частині наявний надпис «Спаси і Сохрани».

Речові докази у справі: кільце з металу сірого кольору, діаметром близько 15 мм., без проби. На вказаному кільці наявні 14 ювелірних каменів, невідомого походження; кільце з металу жовтого кольору, зовні схожого на золото з пробою, діаметром близько 15 мм. На вказаному кільці наявні три ювелірних камені (два білого кольору та один червоного); хрест з металу жовтого кольору, зовні схожого на золото, з пробою. На передній частині зазначеного хреста наявне розп`яття. На задній частині наявний надпис «Спаси і Сохрани» - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7