Справа № 645/2126/24
Провадження № 1-кп/645/336/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова - ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Хакрові кримінальне провадження за № 0001706 від 04.12.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді лікаря - анестезіолога в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний центр онкології», одруженого має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України

В С Т А Н О В И В:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент російської федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади РФ, всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України.

24.02.2022 року на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних сил РФ, шляхом збройної агресії із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому був неодноразово продовжний та діє дотепер.

Усвідомлюючи факт наявності збройної агресії російської федерації проти України, а також розуміючи суспільну небезпеку своїх дій для цивільного населення, військових формувань та правоохоронних органів України, будучи проросійсько-налаштованою особою, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з особистих міркувань, ймовірно перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, з 24 червня 2022 року по 07 січня 2024 року, за допомогою власного мобільного телефону ТМ «Хiaomi Redmi Not 11S», IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , використовуючи власний акаунт « ІНФОРМАЦІЯ_7 » в соціально-орієнтованій мережі в месенджері «Telegram» перейшовши до каналу з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10» (російською мовою «ІНФОРМАЦІЯ_11 »), який розміщений за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », до каналу з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8 », який розміщений за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_9 » та до каналу з назвою « ОСОБА_10 », розміщений за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_6 », неодноразово здійснював поширення матеріалів, у вказаних телеграм-каналах, які є відкритими та загальнодоступними, невизначеному колу осіб, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також визнання правомірною тимчасової окупації частини території України.

Так, 24 червня 2022 року приблизно о 20:13 годині, ОСОБА_5 діючи умисно, з особистих міркувань, розмістив в телеграм-каналі з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8», який розміщений за покликанням « ІНФОРМАЦІЯ_9 », матеріал із текстовим написом, який починається словами: « Харьков русский город был и всегда им будет, то что сейчас происходит виноват в этом ОСОБА_12 . В Херсоне никаких обстрелов ничего нет город цел, там где во дворах Украинские вояки ставят там разрушения и жертвы», який містить ознаки виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, що виражається у повідомленні про те, що причиною агресії названий президент ОСОБА_13 , а також українські військові, тим самим здійснив поширення матеріалу із текстовим написом у вказаному телеграм-каналі, доступному невизначеному колу осіб.

08 вересня 2022 року у період часу з 17:38 по 19:08 годину, ОСОБА_5 діючи умисно, з особистих міркувань, розмістив в телеграм-каналі з назвою « ОСОБА_10 », який розміщений за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_6 », матеріал із текстовим написом, який починається словами: « Только что связался с Шевченково с родственниками, извините за плохие новости Всуки зашли туда, говорят местные встречают. Мне обидно за местных больше, им и гуманитарку и деньги давали и отношение человеческое, а они все равно вас так давно ждали (я про всук) ну Бог им судья. Да но все же обидно. Пожалуй вы правы, сейчас они хлебнут украинского мира», який містить ознаки визнання правомірною (схвалення) збройної агресії російської федерації проти України, а також визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, що виражається у висвітленні дій російських військових в окупованому сел.Шевченковому як позитивних та гуманних та міститься негативна оцінка деокупації військовими ЗСУ сел.Шевченково, тим самим здійснив поширення матеріалу із текстовим написом у вказаному телеграм-каналі, доступному невизначеному колу осіб.

21 вересня 2023 року приблизно о 23:44 годині, ОСОБА_5 діючи умисно, з особистих міркувань, розмістив в телеграм-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10» (російською мовою «ІНФОРМАЦІЯ_11 »), який розміщений за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », матеріал із текстовим написом, який починається словами: « Сомневаюсь , что будут удары по очистным и прочим обьектам инфраструктуры с целью полного уничтожения, в городе очень много детей пожилых людей уж они-то точно не в чем не виноваты. Жители Харькова прекрасно знают куда и почему прилетает и в общем-то в какой-то степени относятся пониманием. По крайней мере если говорить об ударах прошлого года по школам то практически все удары были оправданы», який містить ознаки виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, що виражається у повідомленні про те, що обстрілювання російськими військовими навчальних закладів м.Харкова є виправданими, і місцеві мешканці це усвідомлюють, тим самим здійснив поширення матеріалу із текстовим написом у вказаному телеграм-каналі, доступному невизначеному колу осіб.

23 жовтня 2023 року приблизно о 17:46 годині, ОСОБА_5 діючи умисно, з особистих міркувань, розмістив в телеграм-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10» (російською мовою «ІНФОРМАЦІЯ_11 »), який розміщений за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », матеріал із текстовим написом, який починається словами: « Как же эти нелюди достали со своей мовой, и чаще всего это просто повод устроить скандал, из-за этих скандалов у нас народ в Харькове лишний раз боится слово сказать», який містить ознаки виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, що виражається через позиціонування мешканців м.Харкова як людей, які зазнають утисків, пов`язаних з мовним питанням, бояться висловлювати свої думки, і тому їхні надії пов`язані з приходом російських військ, тобто імплікується думка про те, що російське вторгнення є довгоочікуваним звільненням російськомовних мешканців України від утисків, тим самим здійснив поширення матеріалу із текстовим написом у вказаному телеграм-каналі, доступному невизначеному колу осіб.

03 січня 2024 року приблизно о 16:26 годині, ОСОБА_5 діючи умисно, з особистих міркувань, розмістив в телеграм-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10» (російською мовою «ІНФОРМАЦІЯ_11 »), який розміщений за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », матеріал із текстовим написом, який починається словами: « Кроме как на Россию надеяться не на кого», який містить ознаки визнання правомірною (схвалення) збройної агресії російської федерації проти України, що виражається в позитивному ставленні до збройної агресії РФ проти України, оскільки впроваджується думка про те, що Росія є єдиною, на кого можно розраховувати, щоб здійснились якісь зміни на краще, тим самим здійснив поширення матеріалу із текстовим написом у вказаному телеграм-каналі, доступному невизначеному колу осіб.

07 січня 2024 року приблизно о 11:21 годині, ОСОБА_5 діючи умисно, з особистих міркувань, розмістив в телеграм-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10» (російською мовою «ІНФОРМАЦІЯ_11 »), який розміщений за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », матеріал із текстовим написом, який починається словами: «В Харькове много людей которые ждут Россию но по понятным причинам бояться открыто это говорить но в последнее время активность появляется все больше, много ходит слухов о штурме города…», який містить ознаки виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, що виражається через позиціонування мешканців м.Харкова як людей, які зазнають утисків, пов`язаних з мовним питанням, бояться висловлювати свої думки, і тому їхні надії пов`язані з приходом російських військ, тобто імплікується думка про те, що російське вторгнення є довгоочікуваним звільненням російськомовних мешканців України від утисків, тим самим здійснив поширення матеріалу із текстовим написом у вказаному телеграм-каналі, доступному невизначеному колу осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 436-2 ч.2 КК України, пояснив суду про обставини викладені вище, зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, дійсно, він, після початку повномасштабного вторгнення російської федрації, за місцем свого проживання, за допомогою власного мобільного телефону ТМ «Хiaomi Redmi Not 11S» в месенджері «Telegram» неодноразово опубліковував матеріали, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 436-2 ч.2 КК України, тобто поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також визнання правомірною тимчасової окупації частини території України

Вину обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 436-2 ч.2 КК України суд вважає доведеною.

Згідно ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, передбаченою ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не засуджений (довідка №18-10012024/63059), на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває (повідомлення КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР №290 від 18.01.2024 року, як вбачається з повідомлення КНП «Обласна клінічна наркологічна лікарня» від 20.02.2024 року №1670, ОСОБА_5 на диспансерному (профілактичному обліку) не перебуває, одружений (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3 ), має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 ), батьків пенсіонерів - ОСОБА_19 (пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 ), ОСОБА_20 (пенсійне посвідчення № НОМЕР_6 ), працює на посаді лікаря - анестезіолога в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний центр онкології» (довідка №03-27/989 від 06 серпня 2024 року), за місцем роботи та місцем фактичного проживання характеризується позитивно (характеристики №50 від 01.04.2024 року та №2 від 30.03.2024 року)

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення яке, за змістом ст. 12 КК України, є нетяжкими кримінальними правопорушеннями, наслідки вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді обмеження волі, оскільки його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень не можливо без часткової ізоляції від суспільства, без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень.

Застосування ст. 75 КК України на думку суду є необґрунтованим, оскільки злочин пов`язаний із ситуацією, яка наразі склалася в країні, збройною агресією рф та конституційним обов`язком кожного громадянина, ОСОБА_5 скоїв умисний нетяжкий злочин, але який створює в очах громадян та суспільства в цілому, негативне враження безладдя, безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану, що свідчить про значну суспільну небезпечність такого злочину.

Вищенаведені обставини унеможливлюють виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання в умовах часткової ізоляції від суспільства.

Тобто, з у рахуванням вищенаведеної мети покарання, суд вважає, що звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням не може запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

Застосуванням ст. 75 КК України не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням також має бути належним чином мотивоване.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 надасть можливість обвинуваченого сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою, слугуватиме попередженню вчиненню ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого , заповненої та підписаної 26 липня 2024 року, орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_5 його спосіб життя, готовність до змін, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, прийшов до висновку, що виправлення цієї особи можливо без ізоляції від суспільства.. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як: середній.

Суд, оцінюючи висновок органу пробації з урахуванням всіх обставин справи, які були досліджені в судовому засіданні, не вважає такий висновок органу пробації як слушний, вважає, що в даному випадку виправлення та перевиховання обвинуваченого без часткової ізоляції від суспільства не можливе, та вважає, що незастосування до обвинуваченого покарання, пов`язаного з обмеженням волі становить велику суспільну небезпеку, в т.ч. для окремих осіб.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.ст.96-1, 96-2, 100 КК України 100 КПК.

У справі наявні процесуальні витрати, які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 369, 371-374, 475, 615 КПК України, суд ,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК Українита призначити покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку у законну силу не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 лютого 2024 року (справа 645/295/24)

На підставі ст.96-1, 96-2 КК України речові докази - мобільний телефон «Хiaomi Redmi Not 11S» (IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 ), жорсткий диск ТМ «Western Digital» модель «WD 10 EZEХ» жорсткий диск ТМ «Sumsung» модель 970 EVO Plus, які знаходяться на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили, в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність Держави.

Речові докази у кримінальному провадженні: CD-R диск з скріншотами до протоколу огляду від 16.01.2024 року, флеш-карта з відеозаписом протоколу обшуку від 06.02.2024, DVD-R диск з інформацією до протоколу огляду від 07.02.2024 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної залишити там зберігати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави в особі Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України процесуальні витрати за проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи мовлення у розмірі 18932грн. 00 коп. (вісімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять дві гривні)

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави в особі Харківського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру витрати за проведення на проведення судової комп`ютерно технічної експертизи у розмірі 12116грн. 48 коп (дванадцять тисяч сто шістнадцять гривень сорок вісім копійок)

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: