Справа № 752/6949/24
Провадження №: 1-кп/752/1694/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

провівши в приміщенні суду у місті Києві відкрите судове засідання з розгляду кримінального провадження № 0000246 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , українця, громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , студент 5-го курсу, офіційно непрацевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимий;

ОСОБА_8 , українця, громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_2 , студент 4-го курсу, офіційно працевлаштований у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Новус Україна", неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше судимий за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 10.10.2019 за ч. 1 ст. 186 КК України зі звільненням від відбування покарання та застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків до досягнення повноліття ;

обох

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2024 приблизно о 00:25 ОСОБА_7 у компанії зі ОСОБА_8 та ще двома знайомими особами - ОСОБА_9 , 2001 року народження і ОСОБА_10 , 2002 року народження, перебував у м. Києві неподалік торгівельно-розважального комплексу " Магелан ", що розташований по просп. Академіка Глушкова, 13-Б , де зустрів трьох раніше невідомих йому осіб, а саме: ОСОБА_11 , 2003 року народження, ОСОБА_12 , 2004 року народження та ОСОБА_13 , 2002 року народження. У цей час між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , з однієї сторони, та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку.

У цей час ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вступили між собою злочинну змову для реалізації кримінально-протиправного умислу, який виник у них раптового і був направлений на незаконне збагачення, шляхом відкритого викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змогою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Під час обопільної бійки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 розбіглися у різні напрямки, зокрема ОСОБА_12 з ОСОБА_13 попрямували вздовж просп. Академіка Глушкова, тоді як ОСОБА_11 рушив у протилежний бік та зайшов у підземний пішохідний перехід.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направилися за ОСОБА_11 та наздогнали його. Після цього ОСОБА_9 повалив ОСОБА_11 на землю, а ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно і з корисливих мотивів, здійснив прийому залому руки ОСОБА_11 за спину та дістав з кишені останнього мобільний телефон марки "Iphone" модель "Xs Max 256 GB" сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 9 500,00 грн з sim-карткою мобільного оператора "Київстар" з абонентським номером НОМЕР_3 .

Надалі ОСОБА_11 підвівся і почав тікати, тоді як ОСОБА_7 став бігти за ним, а наздогнавши, наніс ОСОБА_11 один удар рукою по голові, він чого останній упав на землю. У цей момент ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно і з корисливих мотивів, зірвав з руки ОСОБА_11 наручний годинник "Tommy Hilfiger", вартістю 6 375,37 грн.

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , утримуючи при собі викрадені речі, покинули місце події.

Обставиною, яка не потребує доказуванню у цьому кримінальному провадженні є те, що з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, що був затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ з подальшим продовження його строку в установленому законодавством порядку, і станом на час вчинення злочину воєнний стан діяв.

Таким чином, своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_7 у співучасті зі ОСОБА_8 , завдав майнову шкоду потерпілому ОСОБА_11 на суму 15 875,37 грн та вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, тобто тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України.

22.01.2024 приблизно о 00:25 ОСОБА_8 у компанії з ОСОБА_7 та ще двома знайомими особами - ОСОБА_9 , 2001 року народження і ОСОБА_10 , 2002 року народження, перебував у м. Києві неподалік торгівельно-розважального комплексу " Магелан ", що розташований по просп. Академіка Глушкова, 13-Б , де зустрів трьох раніше невідомих йому осіб, а саме: ОСОБА_11 , 2003 року народження, ОСОБА_12 , 2004 року народження та ОСОБА_13 , 2002 року народження. У цей час між ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , з однієї сторони, та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку.

У цей час ОСОБА_8 і ОСОБА_7 вступили між собою злочинну змову для реалізації кримінально-протиправного умислу, який виник у них раптового і був направлений на незаконне збагачення, шляхом відкритого викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змогою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Під час обопільної бійки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 розбіглися у різні напрямки, зокрема ОСОБА_12 з ОСОБА_13 попрямували вздовж просп.. Академіка Глушкова, тоді як ОСОБА_11 рушив у протилежний бік та зайшов у підземний пішохідний перехід.

ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 направилися за ОСОБА_11 та наздогнали його. Після цього ОСОБА_9 повалив ОСОБА_11 на землю, а ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно і з корисливих мотивів, здійснив прийому залому руки ОСОБА_11 за спину та дістав з кишені останнього мобільний телефон марки "Iphone" модель "Xs Max 256 GB" сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 9 500,00 грн з sim-карткою мобільного оператора "Київстар" з абонентським номером НОМЕР_3 .

Надалі ОСОБА_11 підвівся і почав тікати, тоді як ОСОБА_7 став бігти за ним, а наздогнавши, наніс ОСОБА_11 один удар рукою по голові, він чого останній упав на землю. У цей момент ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно і з корисливих мотивів, зірвав з руки ОСОБА_11 наручний годинник "Tommy Hilfiger", вартістю 6 375,37 грн.

Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , утримуючи при собі викрадені речі, покинули місце події.

Обставиною, яка не потребує доказуванню у цьому кримінальному провадженні є те, що з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, що був затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ з подальшим продовження його строку в установленому законодавством порядку, і станом на час вчинення злочину воєнний стан діяв.

Таким чином, своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_8 у співучасті з ОСОБА_7 , завдав майнову шкоду потерпілому ОСОБА_11 на суму 15 875,37 грн та вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, тобто тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов також і з огляду на те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_14 не оспорювали фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та повністю визнали свою вину, а тому, отримавши згоду сторін,суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням документів, що характеризують їх особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів та процесуальних витрат, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

У ході допиту ОСОБА_7 свою вину у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану, визнав повністю, надав покази у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у установчій частині вироку, зокрема у частині способу, дати, часу і місця вчинення злочину, опису майна, його вартості. Зокрема обвинувачений повідомив, що 21.01.2024 у м. Києві по просп.. Академіка Глушкова , неподалік торгівельно-розважального комплексу "Магелан" у період часу після 12-ї ночі до 00:30 він разом з компанією вступив у словесну перепалку з іншими молодиками, яка переросла у бійку. Потерпілий ОСОБА_11 викрикнув погану фразу, побіг, він його наздогнав зі ОСОБА_8 , ударив кулаком у голову та забрав годинник, а ОСОБА_8 - мобільний телефон.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, вартість викраденого майна не оспорює, до свого вчинку ставиться негативно, засуджує власну поведінку, кається, розуміє, що вчинив неправильно і його дії є злочинними, перед потерпілим вибачився, відшкодував йому матеріальні та моральну шкоду грішми, потисли руки одне одному.

Покази обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні чіткі, послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану, визнав повністю, надав покази у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у установчій частині вироку, зокрема у частині способу, дати, часу і місця вчинення злочину, опису майна, його вартості. Зокрема ОСОБА_8 повідомив, що 21.01.2024 у м. Києві біля торгівельно-розважального комплексу "Магелан" у комендантську годину у нього, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник конфлікт з іншими хлопцями, на ОСОБА_15 напали двоє хлопців, зав`язалася вулична бійка, в результаті якої він забрав у потерпілого ОСОБА_11 мобільний телефон, а ОСОБА_7 - годинник.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, вартість викраденого майна не оспорює, до свого вчинку ставиться негативно, шкодує про вчинене і засуджує те, що сталося, кається, усвідомлює хибність своїх дій розуміє, що вчинив неправильно і його дії є злочинними, перед потерпілим вибачився, відшкодував йому матеріальні та моральну шкоду грішми, потисли руки одне одному.

Покази обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні чіткі, послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Скарг на правоохоронців від обвинувачених не надходило.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення обом обвинуваченим чи його зміни суд не вбачає і вході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не було встановлено.

Майнова шкода, яка становить 15 875,37 грн. потерпілому відшкодована, що доводиться його письмовими рукописними заявами щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Розгляд кримінального провадження проведено за неявки потерпілого ОСОБА_11 , який завчасно і належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи та за відсутності від нього заперечень щодо можливості проведення судового розгляду за його неявки. Як вбачається з розписок ОСОБА_11 він не має претензій до обвинувачених, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відшкодували йому всю матеріальну та моральну шкоду.

Під час судових дебатів сторони оголосили свої міркування щодо міри необхідного покарання, зокрема, прокурор просив врахувати щире каяття обох обвинувачених, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані, що характеризують обвинувачених з позитивного боку, зауважив про те, що їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства і при визначені покарання допустимим видається призначення покарання менше меншої межі.

Захисники обвинувачених клопотали про застосування приписів ст. 69 КК України, вказали на можливість звільнення підзахисних від відбування покарання з випробуванням, через наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання: щирого каяття, визнання вини, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди, перерахування добровільних внесків на користь Збройних Сил України, а тому просили застосувати приписи ст. 75 КК України та звільнити обвинувачених від відбування покарання, установивши для них іспитовий строк.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченим суд враховує обставини, які пом`якшують покарання за ч. 1 ст. 66 КК України - щире каяття, яке полягає у відвертому особистому осуді своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, визнання винуватості, обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу вчинення, а також активне сприяння у розкриттю вчиненого кримінального правопорушення, за ч. 2 ст. 66 КК України - сплата благодійного внеску на допомогу Збройним Силам України, що становить собою майнову участь у сприянні обороноздатності держави, прояв людяності, гуманізму, вказує на благородні внутрішні переконання.

Також приймається до уваги особа кожного обвинуваченого. Так ОСОБА_7 проживає з батьками, є студентом Національного університету фізичного виховання та спорту України, є тренером-викладачем Дитячо-юнацької спортивної школи № 24 , де характеризується добре, є майстром спору України та членом Національної збірної команди України з таеквон-до І.Т.Ф. , має постійне місце проживання та реєстрації, тобто має міцні соціальні зв`язки, соціально-позитивну зайнятість, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обвинувачений ОСОБА_8 втратив батька, проживає з матір`ю та молодшою сестрою, якою опікується, є студентом Київського Національного Університету будівництва та архітектури, щоб стати опорою для близьких узяв академічну відпустку та працевлаштувався (фахівець з консультування та касового обслуговування покупців у мережі супермаркетів "Novus"), характеризується добре, має постійне місце проживання та реєстрації, тобто має міцні соціальні зв`язки, соціально-позитивну зайнятість, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, був судимий за ч. 1 ст. 186 КК України у неповнолітньому віці та був звільнений від відбування покарання.

На переконання суду описане вище у достатній мірі вказує на те, що виправлення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можливе без ізоляції їх від суспільства.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Проведений судом аналіз особи кожного обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення переконливо свідчать про наявність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наявність ствердних пом`якшуючих обставин.

Обставини, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не вказані, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд, керуючись приписами ст. 69 КК України, вважає за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім того, вирішуючи питання про обрання міри покарання обом обвинуваченим суд вважає за доцільне надати оцінку кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України у частині кваліфікуючої ознаки - в умовах воєнного стану. Щодо тяжкості злочину за цією кваліфікуючого ознакою слід зазначити, що 07.03.2022 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство", відповідно до якого, серед іншого, ч. 4 ст. 186 КК України після слів "у великих розмірах" доповнено словами "чи в умовах воєнного або надзвичайного стану".

Як слідує з пояснювальної записки до цього Закону його метою є посилення кримінальної відповідальності за мародерство, що обумовлено значним суспільним запитом на ситуацію довкола вчинення злочинів проти власності у місцях вогневого ураження, у місцевості, яку полишили мешканці та підприємців, рятуючись від небезпек, зумовлених повномасштабним вторгненням на територію України ворожих військ та елементів, а також випадками самосуду над правопорушниками.

Обґрунтовуючи необхідність прийняття законопроекту законодавець посилався на Женевську конвенцію про захист цивільного населення під час війни 1949 року, яка містить положення, спільні для територій сторін конфлікту та для окупованих територій, одним із яких визначено, що пограбування забороняються (ст. 33). Додатковим протоколом до неї від 08.06.1977 забороняється пограбування загиблих, а також їх праху та могил (ст. 34 Протоколу І).

Злочинне діяння обвинуваченими було вчинено у січні 2024 року у місті Києві, де не велися бойові дії за участі спеціальної техніки, військових і правоохоронців, не мало місце масове вогневе ураження, не мала місце тимчасова окупація чи прохід військ, не велися вуличні бої, не проводилися спеціальні зачистки на вулицях, кварталах тощо, не відбувалася оголошена владою евакуація місцевих мешканців та цивільних, де громадяни вільно пересувалися містом з урахуванням вимог комендантської години, щодо потерпілого який не був вимушений тимчасово залишити без контролю свої речі, рятуючись від неминучих загроз.

Описані фактори суд оцінює як такі, що не свідчать про високу небезпеку вчиненого ОСОБА_7 і ОСОБА_8 діяння саме в умовах воєнного стану.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 і ОСОБА_8 покарання менше меншої межі у виді позбавлення волі на строк 5 років. При цьому суд знаходить можливість звільнити їх від відбування покарання з випробуванням у порядку ст. 75 КК України та з покладенням на них обов`язків за п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. На думку суду виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства з огляду на описані вище дані про них, зважаючи на наявність трьох обставин, які пом`якшують покарання, на їх відверте прагнення до самовдосконалення і виправлення.

Згідно п. 13 ч.1, ч.3 ст.368 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд вирішує питання про стягнення судових витрат, а якщо обвинувачених декілька, також вирішує питання про стягнення таких витрат з кожного з обвинувачених.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинувачених покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведених дослідження за висновками експерта № 042-286-2024 від 22.03.2024, № 869 від 11.03.2024 та № 898 від 11.03.2024 у загальній сумі 2 398,00 грн, які підлягають стягненню в рівних частинах з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тобто по 1 199,00 грн з кожного.

Доля речових доказів вирішується відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України.

Питання запобіжного заходу після надходження обвинувального акта до суду не вирішувалися та підстав для застосування запобіжних заходів до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись ст. 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 3 (три) роки.

Згідно з приписами ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця навчання, місця роботи.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 3 (три) роки.

Згідно з приписами ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи, місця навчання.

Речові докази, а саме: телефон марки "Iphone" модель "Xs Max 256 GB" сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та наручний годинник "Tommy Hilfiger", які передані потерпілому ОСОБА_11 , залишити у власності останнього.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження за висновком судово-медичної експертизи № 042-286-2024 в сумі 1 998 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто вісім) грн тобто по 999 (дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн з кожного.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь судового експерта ОСОБА_17 процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведених експертних дослідження за висновками судово-економічної експертизи від 11.03.2024 № 896 та 898 в сумі 400 (чотириста) грн тобто по 200 (двісті) грн з кожного.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1