Провадження № 1-кс/932/3819/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №4 Дніпровського РУН № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000012 від 22.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП №4 Дніпровського РУН № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000012 від 22.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому слідчий просить, накласти арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження (відчуження, реалізації) на наступне майно: куртку чорного кольору з сірими рукавами, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку спаковано до спец.пакету WAR 1707239, сумку чорно зеленого кольору, яку спаковано до спец.пакету QHY0061438, яка також належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування свого клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21.10.2024 до ЧЧ ВП №4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_1 , про те, що 21.10.2024 в період часу з 00 год. 00 хв. по 01 год. 00 хв., невстановлена особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в підвальному приміщенні ресторану, в умовах воєнного стану, таємно, шляхом злому замка, викрала майно, а саме будівельні інструменти, чим спричинила матеріальну шкоду, розмір якої становить 3200 грн.(ЖЕО 42584).

24.10.2024 під час огляду в кв. АДРЕСА_3 , було оглянуто та вилучено куртку чорного кольору з сірими рукавами, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку спаковано до спец пакету WAR 1707239, а також сумку чорно-зеленого кольору, яку спаковано до спец.пакету QHY0061438, яка також належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищезазначені речі, можуть містити на собі сліди, що можуть служить доказами вини причетних до вчинення кримінального правопорушення, та потребують дослідження у експертних установах, та проведення відповідний експертиз.

Під час проведення досудового розслідування: куртку чорного кольору з сірими рукавами, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку спаковано до спец. пакету WAR 1707239, сумку чорно-зеленого кольору, яку спаковано до спец.пакету QHY0061438, яка також належит ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, зв`язку з тим що вказані речі та сліди на них можуть бути використані, як доказ вини причетних до скоєння кримінального правопорушення осіб, інкримінуємому йому кримінальному правопорушенні передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, в разі не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони розпорядження (відчуження, реалізації) майна та його можливе подальше незаконне відчуження або володіння ним, позбавить орган досудового можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування по кримінальному провадженню, оскільки даний автомобіль може містити та/або речовини які можуть служити доказом вини осіб, які вчинили кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що вищезазначене майно тимчасово було вилучене, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.

У судове засідання слідчий не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, в своєму клопотанні просить розглянути за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №4 Дніпровського РУН № 1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000012, відомості про яке внесені до ЄРДР 22.10.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_1 , про те, що 21.10.2024 в період часу з 00 год. 00 хв. по 01 год. 00 хв., невстановлена особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в підвальному приміщенні ресторану, в умовах воєнного стану, таємно, шляхом злому замка, викрала майно, а саме будівельні інструменти, чим спричинила матеріальну шкоду, розмір якої становить 3200 грн.

Даний факт зареєстровано в ЖЄО за № 42584.

Згідно протоколу огляду місця події від 24.10.2024 року в кв. АДРЕСА_3 , було оглянуто та вилучено куртку чорного кольору з сірими рукавами, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку спаковано до спец.пакету WAR 1707239, а також сумку чорно-зеленого кольору, яку спаковано до спец.пакету QHY006H138, яка також належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В разі не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони користування, розпорядження (відчуження, реалізації) майна та його можливе подальше незаконне відчуження або володіння ним, позбавить орган досудового можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування у даному кримінальному провадженні.

З наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення дієвості повного та всебічного розслідування злочину та проведення ряду відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони користування, відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 Дніпровського РУН № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000012 від 22.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження (відчуження, реалізації) на наступне майно: куртку чорного кольору з сірими рукавами, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку спаковано до спец. пакету WAR 1707239, сумку чорно зеленого кольору, яку спаковано до спец. пакету QHY0061438, яка також належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6