Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3327/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000187 від 01.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Володарськ-Волинськ Житомирської області, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, одруженої, не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2023 року близько 15 години біля домогосподарства АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на грунті неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 , перебуваючи перед ОСОБА_5 , умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдала один удар правою ногою в область правої гомілки ОСОБА_5 , після чого схопила останню руками за волосся та ліве плече та почала тягнути.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у вигляді: 1) ділянки травматичної алопеції (відсутність волосся) на рівні правої тім`яної ділянки; 2) двох синців по зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча; 3) синця на внутрішній поверхні правої гомілки на межі верхньої та середньої її третин.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала частково та показала, що 25 червня 2023 року, коли вона ішла до доньки, то на вулиці ОСОБА_6 її пихнула і вона впала. Коли йшла назад її знову побили.

29 липня 2023 року близько 15 години вона вибігла на вулицю до машини кинулася до ОСОБА_7 і почала тягнути її за волося, а вона її. Ногою вона ОСОБА_8 не била, бо була в резинових «шльопках», не царапалася. ОСОБА_9 стала між ними, розборонила їх. Вона відійшла з ОСОБА_10 на дорогу, але ОСОБА_11 , коли побачила свого чоловіка із сином, то знову кинулася на неї і схватила за коси, роздерла обличчя. Розборонив їх вже її чоловік із сином. ОСОБА_12 вона їй не виривала і по руці і нозі не била.

Потерпіла ОСОБА_5 показала в судовому засіданні, що 29.07.2023 до них в село Піщаниця приїхав хлібний автомобіль і вона пішла щось купити дітям та хліба. Тут вибігла ОСОБА_13 і стала її тягати за волосся. Спочатку вдарила ногою по нозі. Правою рукою вона тримала її ліву руку, а лівою тягала за коси, вирвала пасмо волосся. Діти втікли, бо злякалися. Її донька її боїться та йде жити в с. Мочульню. Вона викликала поліцію та швидку, її трясло. Вони живуть по сусідству. Їх чоловіки двоюрідні брати. Раніше вони дружили. ОСОБА_14 їх розбороняла, але ОСОБА_13 її відштовхнула. Розборонив їх її чоловік.

Щодо визначення міри покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_15 показала, що хлібна машина зупинилася біля Ховрачів. Вона стояла поруч і в цей час вибігла ОСОБА_16 і кинулася до ОСОБА_7 , яка ішла до машини. Вони сусіди і з обвинуваченою, і з потерпілою. Їх чоловіки двоюрідні брати. Що саме сталося між ними вона не знає.

ОСОБА_11 ішла до машини, а ОСОБА_17 вискочила і кинулася до неї. Тягала за волосся, намагалася вдарити. Чоловік і син ОСОБА_18 вибігли. Почалося з того, що ОСОБА_13 тримала за волосся ОСОБА_18 . Мозольова її.

Біля її двору, напроти ОСОБА_13 билися. ОСОБА_19 обминула її і побігла до ОСОБА_11 . Вона почула крик і коли підбігла, то вони тягали один одного за волосся. Вона стала між ними і ОСОБА_13 хотіла дістати через неї, махала руками, але не діставала. Ногами вона не бачила, щоб била. Коли чоловік і син вийшли вже бійки не було.

Свідок ОСОБА_20 показала, що вона є сусідкою з ОСОБА_16 та ОСОБА_21 . Вона йшла до хлібної машини з лівого боку, а вони були з правого боку, ближе до кабіни, і там «тусувалися». Що відбувалося конкретно вона не знає, так як не дивилася на них. Вона нічого не бачила і не чула. Нічого вже не пам`ятає. Поверталася вона теж лівою стороною і в їх сторону не дивилася. Люди казали, що вони «тусуються». У неї і з ОСОБА_13 , і з ОСОБА_18 нормальні відносини.

Судовий експерт ОСОБА_22 пояснив, що тілесні ушкодження на нозі могли утворитися і від удару «шльопком», могли і від удару пальцем. Залежить від сили удару і стану судин.

Дослідженням в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступне.

31.07.2023 ОСОБА_5 звернулася до ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області з заявою про те, що з 29.07.2023 о 15 годині в с. Піщаниця по вул. С. Базильчука ОСОБА_4 заподіяла їй тілесні ушкодження.

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 з використанням фотокамери від 08.08.2023 встановлено, що остання розповіла та показала як саме їй був заподіяний удар ногою в ділянку її правої гомілки, як саме схопили рукою за праве плече та за волосся і тягнули.

Суд звертає увагу, що під час слідчого експерименту потерпіла показала, що обвинувачена нанесла їй один удар лівою ногою в область її правої ноги, однак продемонструвала удар на ліву.

З висновку судово-медичної експертизи №1593 від 10.08.2023 вбачається, що при проведенні експертизи, у ОСОБА_5 було встановлено наявність наступних тілесних ушкоджень: 1) ділянка травматичної алопеції (відсутність волосся) на рівні правої тім`яної ділянки; 2) два синці по зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча; 3) синець на внутрішній поверхні правої гомілки на межі верхньої та середньої її третин. Вказані тілесні ушкодження утворились не менш ніж від 3-х травматичних впливів від прямої дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та могли утворитись при обставинах і в час вказаних у постанові - 29.07.2023, заподіяли тілесні ушкодження. За ступенем тяжкості встановлені при дослідження тілесні ушкодження відносяться до категорії легких (згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01,1995р).

В момент заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 могла бути в будь-якому положенні, при якому ділянки тіла з ушкодженнями були б доступні травматичному впливу.

Встановлені при проведені ушкодження не могли утворитись від падіння з вертикального положення тіла на рівну площину.

Всі встановлені при проведенні тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах, показаних потерпілою під час проведення слідчого експерименту остання розповіла та показала як саме їй був заподіяний удар ногою в ділянку її правої гомілки, як саме схопили рукою за праве плече та за волосся і тягнули.

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_4 з використанням фотокамери від 16.08.2023, встановлено, що остання розповіла та показала як схопила потерпілу ОСОБА_5 рукою за волосся, коли та знаходилась перед нею.

Враховуючи вище вказане, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, а її дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 125 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про її особу, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, періодично зловживає алкогольними напоями.

Дільничим офіцером поліції ОСОБА_4 характеризується посередньо . За останній час надходили скарги від сусідів. Схильна до кофліктів. Заміжня, не працює, займається підсобним селянським господарством, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання ОСОБА_4 відповідно до положень ст.ст.66,67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченої, її характеристику, відсутність як обставин, які б пом`якшували, так і обставин, які б обтяжували покарання, думку потерпілої, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати її особі і вчиненому нею кримінальному правопорушенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжні заходи ОСОБА_4 не обиралися та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання.

Процесуальні витрати відсутні.

Речових доказів у даному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 гривень.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченій та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1