УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000444 від 24.06.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426 КК України -,

В С Т А Н О В И В:

22.10.2024 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000444 від 24.06.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426 КК України, а саме: майно, яке вилучено 17.10.2024 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон IPhone 12 Pro, серійний номер « НОМЕР_1 », ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; флеш-накопичувач сірого кольору з написом на корпусі «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Клопотання мотивоване тим, що 2 відділом 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000444 від 24.06.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426 КК України.

Клопотання ґрунтується на тих обставинах, що згідно відомостей внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідує, що військові службові особи УДО України з 24.02.2022 по початок березня 2022 року, вчинили інше умисне невиконання військовою службовою особою дій, які вона за своїми службовими обов`язками повинна була виконати, що заподіяло істотну шкоду, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці.

За версією сторони обвинувачення до вказаної протиправної діяльності причетний ОСОБА_4 , станом на 24.02.2022 проходив військову службу на посаді заступника ДОЗП УДО України.

17.10.2024, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.10.2024, проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон IPhone 12 Pro, серійний номер « НОМЕР_1 », ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; флеш-накопичувач сірого кольору з написом на корпусі «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Водночас, матеріалами провадження у їх сукупності підтверджується, що вилучені у вказаній квартирі речі та документи можуть мати значення для досудового розслідування, бути знаряддям вчинення злочину, зберігати на собі його сліди, а також бути доказами під час судового розгляду, а також вказувати на причетність осіб до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.

17.10.2024 постановою слідчого Головного слідчого управління СБ України зазначені речі визнано речовими доказами.

Крім того, з метою встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні необхідно призначити і провести ряд комп`ютерно-технічних та інших судових експертиз, у зв`язку з чим експертам необхідно буде надати на дослідження відповідні вилучені речі та документи.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Незастосування даного виду заходу забезпечення кримінального провадження суттєво зашкодить кримінальному провадженню, призведе до втрати та зникнення речових доказів, які зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення.

Прокурор підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Так, 2 відділом 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000444 від 24.06.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.10.2024, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.10.2024, проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон IPhone 12 Pro, серійний номер « НОМЕР_1 », ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; флеш-накопичувач сірого кольору з написом на корпусі «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Водночас, матеріалами провадження у їх сукупності підтверджується, що вилучені у вказаній квартирі речі та документи можуть мати значення для досудового розслідування, бути знаряддям вчинення злочину, зберігати на собі його сліди, а також бути доказами під час судового розгляду, а також вказувати на причетність осіб до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.

17.10.2024 постановою слідчого Головного слідчого управління СБ України зазначені речі визнано речовими доказами.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дослідивши доводи клопотання та надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, виявленого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які були засобами вчинення злочинів, та залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, обсяг фактичних обставин кримінального провадження, даних на підтвердження, що виявлене майно містить на собі сліди злочину, з метою збереження речових доказів та проведення експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 17.10.2024 року, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні як на речові докази.

Керуючись ст. ст. 170 -173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 17.10.2024 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон IPhone 12 Pro, серійний номер « НОМЕР_1 », ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; флеш-накопичувач сірого кольору з написом на корпусі «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1