У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Солом`янський районний суд м.Києва

в складі : головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання по розгляду кримінального провадження,відомості про злочин якого внесено до ЄРДР за №0001855 від 25.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.185 ч.4 КК України -

за участю прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

встановив:

У провадження Солом`янського районного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 ,який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про призначення провадження до судового розгляду, оскільки вважає що провадження підсудне Солом`янському районному суду м. Києва.

Також прокурор заявила клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 строком на 60 днів, оскільки вважає,що існують ризики,передбачені ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 заперечила проти клопотань прокурора і просила провадження закрити у зв`язку із тим, що набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Просила суд врахувати,що її підзахисний обвинувачується в тому,що вчинив таємне викрадення чужого майна,вчинене повторно,в умовах воєнного часу. Однак сума викраденого майна складає всього 1220 грн.,тобто не перевищує суму 3028 грн., з якої і настає на даний час кримінальна відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свого захисника та надав згоду на закриття кримінального провадження на підставі, передбаченого п.4-1.ч.1 ст.284 КПК України .

Суд, вислухав прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідив матеріали справи та прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі,якщо втратив чинність закон,яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави,передбаченої пунктом 4-1 ч.1 або п.1-2 ч.2 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей,визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч.8 ст.284 КПК України слідує,що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави,передбаченої пунктом 1 частини 2 цієї статті,не допускається,якщо підозрюваний,обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному прядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.479-2 КПК України,якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження,яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон,яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави,передбаченої пунктом 4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі,якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння,кримінальна протиправність якого була встановлена законом,що втратив чинність,суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави,передбаченої пунктом 1-2 ч.2 ст.284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено,що обвинуваченим вчинено діяння,кримінальна протиправність якого була встановлена законом,що втратив чинність,суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність,що скасовує кримінальну протиправність діяння,пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію в часі,тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності,у тому числі на осіб,які відбувають покарання або відбули покарання,але мають судимість.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна,яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

У зв`язку з чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна(крадіжка) на суму до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,виходячи із того розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян,який діяв на момент вчинення діяння,законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень,що посягають на власність,та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Так, зі змісту обвинувального акту слідує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України,а саме у таємному викраденні чужого майна,вчинене повторно, в умовах воєнного часу.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, 16.06.2024р. біля 07.40.,перебуваючи в приміщенні загального коридору на 11 поверсі будинку АДРЕСА_1 , побачив самокат марки «SCALE SPORTS» чорного кольору,після чого переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна,в умовах воєнного стану,вирішив таємно викрасти чуже майно,що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел,направлений на повторне таємне викрадення чужого майна,в умовах воєнного стану, діючи умисно, ОСОБА_3 ,впевнившись в тому,що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчинення крадіжки, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна,усвідомлюючи настання негативних наслідків для потерпілого у вигляді завдання майнових збитків,наблизився до вказаного вище самокату,взяв його за кермо та покотив поряд із собою на перший поверх під`їзду .

Після чого, утримуючи при собі, повторно викрадене чуже майно,з місця вчинення злочину зник,розпорядившись викрадений на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1220 гривень ( згідно висновку експерта №и СЕ-19/111-24/37074-ТВ від 26.06.2024 ).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» слідує,що у 2015 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2015 на рівні 1218 грн.

Таким чином,враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого ОСОБА_3 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів,який набув чинності 09.08.2024 р. та має зворотну дію в часі,із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження та роз`ясненню останньому наслідків закриття провадження,суд прийшов до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом,яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов по провадженню не заявлений .

Судові витрати за проведення експертизи в сумі 1514 грн.56 коп. у зв`язку із закриттям провадження звертаються за рахунок держави.

Таким чином, суд вважає,що клопотання прокурора про призначення провадження до судового розгляду та обрання запобіжного заходу обвинуваченому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.3,5 КК України, ст.ст. 314 ,315, п.4-1, 284 ч.1, 284,369,370,372,479-2,

376 ч.2 КПК України, положення Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів,-

У х в а л и в:

Кримінальне провадження № 760/15881/24,що зареєстроване в ЄРДР за № 0001855 від 25.02.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.185 ч.4 КК України - закрити на підставі п.4 -1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності закону,яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Речові докази - самокат залишити в розпорядженні потерпілого; кепку сірого кольору,куртку зеленого кольору - повернути власнику.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, із визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - відмовити.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.

Матеріали кримінального провадження № 0001855 від 25.02.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України - скерувати до Солом`янської окружної прокуратури м.Києва для подальшого скерування разом із матеріалами кримінального провадження,які перебувають у володінні прокуратури, на адресу Солом`янського УП ГУНП у м.Києві для вирішення питання, пов`язаного із встановленням наявності чи відсутності підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за відповідною статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвала підлягає оскарженню в частині обрання запобіжного заходу до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення ухвали .

Суддя: