Провадження № 1-кс/522/4805/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження № 0000664 від 26.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідування встановлено, що у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленому досудовим розслідуванням часі та місці виник злочинний умисел на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу з хуліганських мотивів. Так, 26.08.2024 року, приблизно о 15 год. 50 хв., ОСОБА_3 , знаходячись в торгівельному залі магазину «Таврія В» за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 17/19, придбав 3 пляшки із запальною речовиною об`ємом 1 літр, після чого покинув приміщення магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_3 , 26.08.2024 року, о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні храму ОСОБА_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , маючи при собі заздалегідь підготовлене знаряддя вчинення кримінального правопорушення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання кримінально-протиправних наслідків у вигляді пошкодження храму, перебуваючи у приміщенні даного об`єкту, розлив по всій площі приміщення легкозаймисту речовину та за допомогою запальнички підпалив дві купюри номіналом 20 гривень, свідком його дій стала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка почала активно рухатись в його напрямку та голосно вимагати припинити протиправні дії. ОСОБА_3 не реагуючи на зауваження працівниці храму, підпалив дві купюри номіналом 20 гривень та бажаючи довести свої дії з підпалу будівлі храму до кінця, жбурнув їх на легкозаймисту речовину заздалегідь розлиту ним на підлозі приміщення таким чином здійснивши усі дії направлені на доведення свого кримінального правопорушення до кінця, але не зміг цього зробити через незалежні від його волі обставини, оскільки ОСОБА_5 встигла загасити купюри.

Далі ОСОБА_3 розуміючи, що свідки події викликають поліцію, бажаючи уникнути свого затримання, покинув приміщення храму та втік у невідомому напрямку.

В подальшому, 26.08.2024 року, слідчим в порядку ст. 208 КПК України було здійснено затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час чого було здійснено його особистий обшук в ході якого було виявлено та вилучено речі.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 26.08.2024 вилучені речі в ході особистого обшуку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2024 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі вищевказаного, у зв`язку з тим, що за допомогою вказаних предметів скоєно кримінальне-протиправне діяння, вказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій, виникла необхідність у збереженні речових доказів у кримінальному провадженні шляхом накладення арешту.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини 2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно під час проведення особистого обшуку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2024 р., в ході якого було виявлено та вилучено: сорочку в клітину блакитно-синього кольору, упаковану до спеціального пакування; штани мультікам, упаковані до спеціального пакування; запальничку, упаковану до спеціального пакування.

Дозволити старшому слідчому групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні самостійно визначитись із місцем зберігання вилученого майна.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

09.09.2024