Провадження № 1-кп/557/143/2024
Справа № 557/1610/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000007 від 23 січня 2024 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трибухівці Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого лікарем хірургом Комунального некомерційного підприємства «Гощанська багатопрофільна лікарня» Гощанської селищної ради, одруженого, з вищою освітою, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення та стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

ОСОБА_3 , обіймаючи посаду лікаря-хірурга Комунального некомерційного підприємства «Гощанська багатопрофільна лікарня» Гощанської селищної ради (далі - Підприємство), яке є закладом охорони здоров?я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України, основною метою діяльності якого є забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг в порядку та обсязі, встановлених законодавством, будучи працівником юридичної особи, який не є службовою особою, на прохання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (матеріли відносно яких виділені в окреме провадження), а також невстановленої в ході досудового розслідування особи, що не була обізнана в протиправних намірах останніх, що діяли за попередньою змовою групою осіб, злочинна діяльність яких була спрямована на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а також організацію ухилення від мобілізації чоловіків, шляхом сприяння у видачі завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, зокрема виписних епікризів із закладів охорони здоров?я, а також висновків військово-лікарських комісій про непридатність до військової служби, 19 березня 2024 року, перебуваючи в приміщенні Підприємства за адресою: АДРЕСА_1 , за невстановлених у ході досудового розслідування обставин та умов, погодився на пропозицію вказаних осіб та повідомив, що посприяє в стаціонарному лікуванні громадянина ОСОБА_8 та видачі йому виписного епікризу, де зазначить необхідний для вищевказаних осіб діагноз.

В цей час у лікаря ОСОБА_3 виник умисел на складання та видачу завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення.

Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, виконуючи свої функціональні обов?язки лікаря, перебуваючи в приміщенні Підприємства за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що громадянин ОСОБА_8 не потребує стаціонарного лікування, склав документи щодо оформлення останнього на стаціонарне лікування на території Підприємства, після чого в період з 19 березня 2024 року по 05 квітня 2024 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), за відсутності ОСОБА_8 на лікуванні, вносив недостовірні відомості до офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, а саме: медичної карти стаціонарного хворого №2013 (форма первинної облікової документації №003/о, затверджена наказом Міністерства охорони здоров?я України 14 лютого 2012 року №110), щодо стаціонарного лікування пацієнта ОСОБА_8 , здачі ним аналізів, результатів вказаних аналізів, приймання ним ліків, а також наявного в нього діагнозу: «правобічний препателярний бурсит».

Крім того, лікар ОСОБА_3 05 квітня 2024 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в приміщенні Підприємства за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що громадянин ОСОБА_8 не проходив стаціонарне лікування, склав та видав офіційний документ, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення, в саме: виписний епікриз ОСОБА_8 №2013, до якого вніс недостовірні відомості про діагноз: «правобічний препателярний бурсит», після чого, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, передав вказаний виписний епікриз для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які мали намір використати даний документ в своїй протиправній діяльності.

Таким чином, своїми діями, що виразились у складанні та видачі працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 358 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання

30 вересня 2024 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управляння Державного бюро розслідувань Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000007 від 23 січня 2024 року, та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України.

Згідно змісту вказаної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, його діями не завдано шкоди правам та інтересам держави чи будь-яких окремих осіб.

Сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 358 КК України та, враховуючи ???характер і тяжкість підозри ( ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, тобто у вчиненні кримінального проступку); наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження (поведінка підозрюваного сприяє швидкому досудовому розслідуванню та судовому розгляду); ??наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень ( ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із ухиленням від мобілізації чоловіків, шляхом сприяння у видачі завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, зокрема виписних епікризів із закладів охорони здоров`я, на підставі яких військово-лікарські комісії роблять висновки про непридатність осіб до військової служби, що викликає підвищений суспільний інтерес, тому притягнення його до відповідальності виконує також і профілактичну функцію, а саме запобігає вчиненню інших подібних кримінальних правопорушень, сприяє їх виявленню та припиненню); наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, і відсутність обставин, що таке покарання обтяжують, узгодили міру покарання за ч. 2 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, з якими сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні прокурор підтримав угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2024 року, вказав на те, що укладення угоди про визнання винуватості відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому вважає за можливе її затвердити та призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покарання. При цьому прокурор повідомив, що речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Обвинувачений та захисник у судовому засіданні також підтримали угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2024 року та просили її затвердити.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, із запропонованим видом та мірою покарання погодився, пояснив, що йому відомі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п. 1), внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом установлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків; потерпілий у кримінальному провадженні відсутній, шкода діями обвинуваченого не завдана.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання. Прокурор також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , що виразилось у складанні та видачі працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком.

Обвинувачений ОСОБА_3 одружений, має зареєстроване та постійне фактичне місце проживання, на обліку в органі пробації не перебуває, має постійне місце роботи та вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Призначення узгодженої сторонами міри покарання

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на позицію прокурора у судовому засіданні, а так само й умови угоди, визнання винуватості обвинуваченим у кримінальному правопорушенні, встановлені вище відомості, які характеризують його особу, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання за істотних умов, визначених в угоді, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (кримінального проступку), обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та відповідає цілям покарання, узгоджені вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2024 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управляння Державного бюро розслідувань Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 23 січня 2024 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1