ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/597/23 Номер провадження 11-кп/814/1896/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченої перекладачаОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000545 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0000545 стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новий Оскол Російської Федерації, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, без освіти, незаміжньої, непрацюючої, судимої,

обвинуваченої у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 та ч.4 ст.186 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 07 жовтня 2024 року.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не встановлено конкретних обставин, які б свідчили про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Наголошує, що обвинувачена неодноразово повідомляла суду про те, що не має наміру переховуватись та зацікавлена у доведенні своєї невинуватості.

Також вважає, що судом першої інстанції не враховано дані про вік та незадовільний стан здоров`я обвинуваченої, наявність міцних соціальних зв`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, суд оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197 і 199 КПК України.

Належним чином врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисних тяжкого та нетяжкого злочинів проти власності.

Також, суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченої, дані про її особу, сімейний і майновий стан.

При цьому, апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_8 під варту не змінилися обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченої не може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Колегія суддів вважає доведеним ризик переховування ОСОБА_8 від суду з огляду на тяжкість покарання, що передбачена санкціями інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

При цьому, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Про наявність вказаного ризику також свідчать дані про особу ОСОБА_8 , яка не має постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків.

Крім того, колегія суддів враховує, що обвинувачена не виконала покладені на неї обов`язки згідно з ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 24 січня 2023 року під час запобіжного заходу у вигляді застави та ухилилась від суду, у зв`язку з чим судом було оголошено її розшук.

Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_8 не працевлаштована та не має офіційних джерел доходу, раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення шахрайства, що свідчить про наявність у неї стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення потреб.

Крім того, 09 вересня 2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області стосовно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000345 ухвалено вирок, яким вона засуджена за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, на 7 років позбавлення волі.

Твердження захисника про незадовільний стан здоров`я підзахисної в даному випадку не спростовують правильності висновків суду, оскільки матеріали провадження та апеляційна скарга захисника не містять об`єктивних даних про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою з огляду на стан її здоров`я.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

У зв`язку з наведеним, висновки суду про продовження тримання ОСОБА_8 під вартою ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2024 року у кримінальному провадженні №0000545 щодо обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу її захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4