Справа № 738/1270/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/721/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невiдбутої частини покарання бiльш м`яким покаранням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Комітернівського районного суду Одеської області від 16 серпня 2022 року.

Ухвалено замiнити ОСОБА_7 основний вид покарання з позбавлення волi на виправні роботи на невідбутий строк покарання, який станом на дату винесення рішення становить 09 (дев`ять) місяців 08 (вісім) днів, по місцю роботи з відрахуванням на користь держави 20% заробітку.

В обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що ОСОБА_7 , на час розгляду клопотання відбув більше ніж 1/2 частину строку призначеного судом покарання, за час відбування покарання в установі характеризується позитивно: дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, порушень розпорядку дня не допускає, дисциплінарних стягнень не має, працевлаштований, а також відсутні відомості про те, що він порушує норми і правила поведінки в установі відбування покарання, демонструє негативну поведінку.

Не погодившись з рішенням суду прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання відмовити. Зазначає, що ухвала суду є такою, що суперечить нормам кримінального-виконавчого законодавства та винесена з порушенням вимог ст. 413 КПК України. Звертає увагу, що невідбута частина покарання засудженого складає 9 місяців, відповідно до вимог ст. 72 КК України, невідбуту частину покарання необхідно перераховувати у співвідношенні 1 день позбавлення волі до 3 днів виправних робіт. Отже, невідбута частина покарання складає 27 місяців (2 роки 25 днів), а тому, враховуючи, що покарання у виді виправних робіт не застосовується на строк більше 2 років, підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання засудженому ОСОБА_7 не вбачається.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_7 просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, думку засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. ч. 1 та 3 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3ст. 82 КК).

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.08.2022 року, ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 369-2 КК України до 2 років позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати Одеського апеляційного суду від 19.12.2022 року вирок залишено без змін.

Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія № 91», за час відбування покарання зарекомендував себе позитивно, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, розпорядку дня дотримується, відбув відповідну частину покарання, став на шлях виправлення, а відтак, останній обгрунтовано ініціював питання про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким полягає у поліпшенні становища засудженого шляхом зменшення обсягу та характеру карально-виховного впливу, при цьому більш м`яке покарання призначається у межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання і не повинно перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Суд вважає, що застосування до засудженого більш м`якого покарання у виді виправних робіт не суперечить реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду виконується мета кримінального покарання - як її каральної, так і виправної складової.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, на відміну від умовно-дострокового звільнення від відбування покарань не веде до зміни кримінально - правового статусу особи - вона вважається такою, що продовжує відбування покарання, хоча і іншого виду.

З огляду на те, що засуджений ОСОБА_7 відбув більше ніж 1/2 частину строку призначеного судом покарання, за час відбування покарання в установі характеризується позитивно: дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, порушень розпорядку дня не допускає, дисциплінарних стягнень не має, після розподілу з дільниці КДіР, згідно поданої письмової заяви від 20.07.2023 року по 07.11.2023 року, засуджений виконував обов`язки робітника швейного підприємства установи. Відповідно до договору ЦПХ № 112 від 24.11.2023 року по теперішній час виконує обов`язки робітника підприємства «МЕНА ПАК», до роботи відноситься добре та відповідально, за що має заохочення, а тому заслуговує на пом`якшення умов відбування покарання на строк невідбутого покарання станом на день постановлення ухвали апеляційним судом.

Покарання у виді виправних робіт згідно з положеннями п. 1 ст. 57 КК України встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого, з відрахуванням в доход держави в межах від десяти до двадцяти відсотків заробітку.

На відміну від складання покарань за правилами ст. ст. 70, 71 КК України, при заміні покарання більш м`яким, як це передбачено у ч.1 ст. 82 КК України, спочатку визначається невідбута частина покарання за вироком, а потім можливість її заміни на більш м`яке покарання, саме на строк, який невідбутий і щоб більш м`яке покарання за вимогами Загальної частини КК України, не було більшим, ніж воно може бути призначене за законом.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі наполягав при заміні покарання з позбавлення волі на виправні роботи на застосуванні ст. 72 КК України,а саме, що невідбуту частину покарання необхідно перераховувати у співвідношенні 1 день позбавлення волі до 3 днів виправних робіт, та безпідставно перерахував збільшити строк виправних робіт, чого не повинен був робити, виходячи з вимог ч.1 ст. 82 КК України.

Таким чином, місцевий суд, при заміні покарання з позбавлення волі на виправні роботи, обґрунтовано керувався ст. 82 КК України та задовольнив клопотання засудженого, ухваливши замінити основний вид покарання з позбавлення волі на виправні роботи на невідбутий строк покарання, який менше за строк, що засуджений вже відбув, а тому ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419, 537-539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2024 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невiдбутої частини покарання бiльш м`яким покаранням без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4