н/п 1-кп/953/1184/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, освіта повна загальна середня, неодружений, не маючий на утриманні дітей та осіб похилого віку, не працевлаштований, не є особою з інвалідністю, не військовослужбовець, не судимий, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 .
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. ч.1 ст.125 КК України, -
встановив:
22 жовтня 2024 року приблизно о 22:30 ОСОБА_3 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт із своїм братом ОСОБА_4 .
Далі, ОСОБА_3 , діючи з раптово виниклим прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_4 та наніс йому один удар кулаком правої руки в область перенісся, після чого наніс один удар правою ногою в область голови.
В результаті протиправних дій з боку ОСОБА_3 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09-1746/2024 від 27.10.2024, у ОСОБА_4 наявні тілесні ушкодження: синці на обличчі, які утворились від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар чи удар-стиснення, та могли бути отримані протягом 1-2 доби до моменту огляду, 23.10.2024. Синці на обличчі ОСОБА_4 викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Прокурор звернувся із клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 підписаної в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
З заяви потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що він згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні не заперечував.
Як передбачено ч.1 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Відповідно ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд доходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за ч.1 ст.125 КК України повністю доведена та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального проступку.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 неодружений, не судимий, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має, не є особою з інвалідністю, не є військовослужбовцем, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.
При обранні виду та міри покарання, відповідно до ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, та вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність, у виді громадських робіт.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався і підстав його застосування суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не застосовувався.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1