ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №636/1529/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1006/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 28 серпня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області задоволено та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку приміщення гаражу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , координати за додатком Google maps (49.836701,36.682637), а саме:

1) 24 полімерні пляшки об`ємом по 10 л., 20 із яких повні рідиною із запахом бензину, 4 неповні, та заповнені наступним чином: 1 - 29.5 см., 2 - 23 см., 3 - 31 см., 4 26.5 см., що опечатані биркою з відповідними надписами і підписами;

2) 1 полімерна пляшка об`ємом 5л., повністю заповнена, що опечатана биркою з відповідними надписами і підписами;

3) 2 пластикові каністри об`ємом по 30 л., які заповнені рідиною із запахом бензину наступним чином: 1- 32 см., 2- 33 см. що опечатані биркою з відповідними надписами і підписами;

4) 2 полімерні пляшки об`ємом по 2 л., та 0.5 л., що заповнені речовиною рожевого кольору, та поміщено до сейф-пакету 008057665;

5) Предмет ззовні схожий на електронасос, гумовий шланг, заправочний пістолет із електролічильником, що поміщено до полімерного мішку та опечатано пломбою В454345;

6) Предмет ззовні схожий на електронасос, гумовий шланг, заправочний пістолет із електролічильником, що поміщено до полімерного мішку та опечатано пломбою В454345;

7) Заправочний пістолет із електролічильником, що поміщено до полімерного мішку та опечатано пломбою В454345;

8) Прилад «Индикатор октанового числа» Октис-2 що поміщено до полімерного мішку та опечатано пломбою В454345;

9) Електронасос із гумовим шлангом поміщено до полімерного мішка та опечатано пломбою В454344;

10) Металева бочка синього кольору з надписом «ELF» ємністю близько 200 літрів, при замірах встановлено що висота палива всередині бочки становить 52.5 см., що опечатана биркою з відповідними надписами і підписами;

11) Металева бочка чорного кольору з надписом «Kroon Oil» ємністю близько 200 літрів, при замірах встановлено що висота палива всередині бочки становить 83 см., що опечатана биркою з відповідними надписами і підписами;

12) Металева бочка синього кольору з надписом «XADO» ємністю близько 200 літрів, при замірах встановлено що висота палива всередині бочки становить 82.5 см., що опечатана биркою з відповідними надписами і підписами;

13) Металева бочка червоного кольору з надписом «Sintec» ємністю близько 200 літрів, при замірах встановлено що висота палива всередині бочки становить 83.5 см., що опечатана биркою з відповідними надписами і підписами;

14) Металева бочка червоного кольору з надписом «Лукойл» ємністю близько 200 літрів, при замірах встановлено що висота палива всередині бочки становить 85.5 см., що опечатана биркою з відповідними надписами і підписами;

15) Металева бочка синього кольору з надписом «Eurolub» ємністю близько 200 літрів, при замірах встановлено що висота палива всередині бочки становить 85 см., що опечатана биркою з відповідними надписами і підписами;

16) Металева бочка синього кольору з надписом «Teboil» ємністю близько 200 літрів, при замірах встановлено що висота палива всередині бочки становить 84 см., що опечатана биркою з відповідними надписами і підписами;

17) Металева бочка червоного кольору з надписом «Лукойл» ємністю близько 200 літрів, при замірах встановлено що висота палива всередині бочки становить 43 см., що опечатана биркою з відповідними надписами і підписами;

18) Металева бочка зеленого кольору з надписом «GermanOil» ємністю близько 60 літрів, при замірах встановлено що висота палива всередині бочки становить 52 см., що опечатана биркою з відповідними надписами і підписами;

19) 4 пластикові ємності (Єврокуб) ємністю кожна по 1000 л., що заповнені наступним чином: 1- Близько 470 л., висота палива 46.5 см., 2- Близько 600 л., висота палива 54.5 см., 3- Близько 830 л., висота палива 75.5 см., 4- близько 1000 л., висота палива 96.5 см., що опечатані биркою з відповідними надписами та підписами;

20) Мобільний телефон марки «Redmi» темно-синього кольору, який поміщено до сейф-пакету PSP1440292.

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт вилученого майна та повернути його власнику ОСОБА_6 . В обґрунтування апеляційної скарги послався на те, що під час обшуку не було встановлено фактів та доказів збуту пального, чи доказів виготовлення ним паливних виробів не встановлено. Наголосив, що вилучене пальне об`ємом 3800 літрів бензину А-95 та 1000 літрів дизельного палива, він купив та зберігав для власного використання з метою економії коштів, оскільки Верховною радою України було підвищено акциз на паливо. Зазначив, що інше вилучене майно не є забороненим та він його купив на авторинку з метою зручності використання. На думку апелянта вилучення всього об`єму палива не є обґрунтованим, оскільки для проведення судових експертиз можливо було вилучити лише зразки палива. Також наголосив, що працівники поліції із застосуванням сили, з його особистої сумки, вилучили в нього мобільний телефон, про вилучення якого не було зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Прокурор, власник майна та його представник, будучи повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися, про причини неявки не повідомили, а тому апеляційний розгляд проведено за їх відсутності.

З матеріалів провадження вбачається, що 30.12.2023 до чергової частини Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт старшого о/у СКП майора поліції ОСОБА_7 про те, що громадянин ОСОБА_8 за адресою місця мешкання виготовляє підакцизний товар та реалізує його на території м. Чугуїв та Чугуївського району Харківської області, в подальшому під час відпрацювання матеріалу були встановлені інші адреси виготовлення та реалізації підакцизних товарів без відповідної на то ліцензії.

Відповідно до протоколу прийняття заяви від 30.07.2024 року встановлено, що ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 здійснюють продаж та зберігання пального (бензину) в гаражі АДРЕСА_2 .

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України слідчим відділом СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 грудня 2023 року за №0001260 за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 204 КК України.

20.08.2024 року в період часу з 07:55 год до 14:29 год на підставі ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 12.08.2024 року проведено обшук приміщення гаражу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , координати за додатком Google maps (49.836701,36.682637), в ході проведення якого виявлені та вилучені речі перелічені в клопотанні, які визнані речовими доказами.

Відповідно до клопотання з метою забезпечення збереження вилучених речових доказів, здійснення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а також встановлення істини у даному кримінальному провадженні виникла необхідність в накладені арешту на вилучене майно.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Так, ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено, що вказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, може бути речовим доказом.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а посилання представника власника про зворотне є безпідставними.

Окрім того, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Задовольнивши клопотання слідчого з посиланням на зміст ст. 170 КПК України слідчий суддя врахував, що в ньому йдеться не про арешт майна підозрюваного, а арешт майна, передбачений ч.2 ст.170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

Відповідно до порядку, передбаченого ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Посилання власника майна на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження збуту пального, чи доказів виготовлення ним паливних виробів, то вони не приймаються до уваги, оскільки підозра у цьому кримінальному провадженні не пред`явлена, обвинувачення не висунуте та винуватість, причетність, а також наявність складу кримінального правопорушення встановлюється виключно вироком суду за результатами судового розгляду в ході якого досліджуються докази, яким надається належна оцінка.

До того ж, вилучені в ході проведення обшуку були вилучені об`єми паливних матеріалів та спеціальне обладнання для його розливу, що може свідчити про наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204 КК України.

Посилання апелянта на чеки на придбання палива не можуть свідчити про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204 КК України, оскільки не спростовують можливості незаконного продажу, зберігання пального (бензину), що є предметом доказування в ході судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 28 серпня 2024 року про накладення арешту у кримінальному провадженні №0001260 від 31 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204 КК України -залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді