Справа № 357/9228/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 від 14.06.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.07.2023 Сквирським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком один рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

з укладеною 22.07.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості, -

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 14 червня 2024 року, близько 16 години 40 хвилин, перебуваючи по пров. Петра Калнишевського в м. Біла Церква Київської області на земельній ділянці незаконно придбав-знайшов згорток із полімерного матеріалу блакитного кольору, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, ззовні схожа на наркотичний засіб - метадон (фенадон).

В подальшому, ОСОБА_4 , переконавшись, що знайдена ним речовина є наркотичним засобом, а саме метадоном (фенадоном), оскільки в минулому мав досвід вживання вказаного наркотичного засобу, поклав знайдену ним речовину до правої кишені штанів та залишив при собі незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту.

Після цього, 14 червня 2024 року, близько 16 години 58 хвилини, перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 зупинили працівники поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу предметів та речовин. В подальшому, під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_4 з правої кишені штанів виявлено та вилучено згорток із полімерного матеріалу блакитного кольору, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в речовині становить 0,159 г, який ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України, за кваліфікуючими ознаками, а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

22.07.2024 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, щиро розкаявся, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди..

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік, на підставі ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст.72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Сквирського районного суду від 06.07.2023 остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений скоїв умисне кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, неодружений, непрацевлаштований, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку військовозобов`язаних в першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2904.004 по теперішній час, раніше судимий вироком Сквирського районного суду Київської області від 06.07.2023 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, у зв`язку з чим перебуває на обліку Білоцерківського РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» у м.Києві та Київській області з 16.08.2023 по даний час. Згідно з медичними довідками КНП СМР «Сквирська центральна міська лікарня» від 25.06.2024 ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому, суд не визнає обставиною, яка відповідно до п. 11 ч.1 ст. 67 КК України обтяжує покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, про яку зазначено в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, оскільки така обставина, не є тотожною поняттю «в умовах воєнного стану», місце вчинення злочину не відноситься до районів вогневого ураження, тимчасової окупації чи проходу військ, тобто воєнні дії не проводяться, а тому обвинувачений ОСОБА_4 не мав можливості використати найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, враховуючи данні про особу винного, його відношення до вчиненого, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, а оскільки інкримінованим ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням шкоду завдано лише суспільним інтересам, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням положень ст.ст.71,72 КК України, приєднавши частково невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 06.07.2023 та призначивши остаточно до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком..

Згідно з положеннями п.п. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались. При цьому, 14.06.2024 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.298-2 КПК України, звільнено з кабінету слідчого Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області 14.06.2024, а тому суд вважає необхідним до призначеного покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення 14.06.2024 (один день) за правилами ч.5 ст. 72 КК України.

Підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлені.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судової експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-24/35969-НЗПРАП від 21.06.2024) у розмірі 3029,12 грн (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок) документально підтверджені, тому вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.71, 72, 309 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 22 липня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000433 від 14.06.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 06.07.2023 до покарання, призначеного за даним вироком, та остаточно призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

-кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,159 г, та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), масою 0,058 г, поміщені до спеціального поліетиленового пакету № 0014220, який відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.06.2024, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 916 від 26.06.2024 зберігаються у камері зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-24/35969-НЗПРАП від 21.06.2024) у розмірі 3029,12 грн (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок) на користь держави.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення 14.06.2024 (один день), виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1