Справа №949/1671/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця подання провідного інспектора Сарненського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , освіта вищої, непрацюючої, громадянки України,

В С Т А Н О В И В:

До Дубровицького районного суду Рівненської області надійшло подання провідного інспектора Сарненського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_3 про звільнення засудженої ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке вона була засуджена.

Подання обґрунтовано тим, що 23 лютого 2024 року до Сарненського РС №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Рівненській області на виконання надійшов вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 12 січня 2024 року відносно громадянки ОСОБА_4 , яку було визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Зазначені дії, відповідно до Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року, є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність відповідно до ст. 51 КУпАП.

Вказаний Закон має зворотню дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

За вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 12 січня 2024 року вартість викраденого майна ОСОБА_4 становить 375 грн., що виключає (скасовує) кримінальну відповідальність за ч. 4 ст. 184 КК України.

Отже, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання, призначеного судом за ч. 4 ст. 185 КК України.

Провідний інспектор Сарненського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_3 та прокурор у судове засідання не з`явилися та не повідомили про причини неявки.

Засуджена ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд подання без її участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення подання.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

У процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання.

Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України.

Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України).

При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання.

Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом.

Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Як вбачається з вироку Березнівського районного суду Рівненської області від 12 січня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та згідно ст. 76 КК України на неї покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок набрав законної сили 13 лютого 2024 року.

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП, в редакції Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України.

Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складає 1342 грн (2684 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 х 2 = 2684 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно вироку Березнівського районного суду Рівненської області від 12 січня 2024 року, в справі №555/2444/23, ОСОБА_4 викрала 26 вересня 2023 року матеріальні цінності на суму 375,00 грн., тобто сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, має місце декриміналізація діяння, передбаченого даним вироком, а на засуджену розповсюджується дія Закону України № 3886-1X від 18 липня 2024 року, тому, вказані протиправні дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати у відповідності до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім цього суд зазначає, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду 07 жовтня 2024 року у постанові за результатами розгляду справи № 278/1566/21 дійшла висновку, що Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таким чином, оскільки, згідно вироку Березнівського районного суду Рівненської області від 12 січня 2024 року, розмір заподіяної засудженою ОСОБА_4 шкоди за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому вчинене нею діяння, відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ, не є кримінально-караним на теперішній час, у зв`язку із чим, суд рахує за доцільне привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засуджену від призначеного покарання в цій частині, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, суд вважає, що подання є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 5, 74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ст.ст. 537,539 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Подання провідного інспектора Сарненського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_3 про вирішення питання звільнення від покарання ОСОБА_4 задоволити.

Привести вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 12 січня 2024 року у відповідність до Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів"

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 12 січня 2024 року в справі №555/2444/23 за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке вона була засуджена.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1