Справа № 463/9605/24
Провадження № 1-кс/463/8116/24
У Х В А Л А

16 жовтня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

представник Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 від 04.10.2024 року про закриття кримінального провадження за № 0001508 від 11.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Скаргу мотивує тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001508 від 11.09.2024 року. Постановою слідчого від 04.10.2024 року, кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. З постановою представник Військової частини НОМЕР_1 не погоджується, вважає проведене досудове розслідування неповним, висновок слідчого є передчасним, оскільки на його думку слідчий не провівши усіх необхідних слідчих та процесуальних дій, виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважає постанову винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як досудове розслідування на його думку є однобічним, неповним і упередженим, під час якого не було здійснено всіх необхідних слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. При цьому, 15.10.2024 року скерував на адресу суду заяву про розгляд скарги без його участі.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає за можливим розглянути скаргу за відсутності представника скаржника.

Слідчий в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. При цьому, подав письмові заперечення на скаргу, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні скарги та проводити розгляд справи без його участі.

Разом з тим, органом досудового розслідування не виконано вимоги ухвали слідчого судді від 14.10.2024 року про надання у повному обсязі матеріалів кримінального провадження, про причини неможливості надати такі слідчого суддю не повідомлено.

Враховуючи вищенаведене та відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без участі слідчого.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

У відповідності до ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

У п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001508 від 11.09.2024 року.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 від 04.10.2024 року, кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Частини 1, 2 ст.22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

В судове засідання слідчий не з`явився, про причини неявки слідчого суддю не повідомив, подавши лише письмові заперечення на скаргу без жодних доказів, матеріали кримінального провадження за № 0001508 від 11.09.2024 року на вимогу слідчого судді не надав, про причини неможливості надати такі для огляду в судовому засіданні не повідомив.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне, з метою перевірки доводів скаржника, оглянути матеріали кримінального провадження та надати оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, в тому числі щодо проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова. Однак орган досудового розслідування проігнорував вимогу слідчого судді надати у повному обсязі матеріали кримінального провадження для огляду в судовому засіданні.

У поданих запереченнях слідчий зазначає, що солдат за призовом ОСОБА_5 04.10.2024 року звернувся із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби. Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_5 перебував на лікуванні, ухилятися від військової служби на меті не мав.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що до письмових заперечень слідчим не долучено жодних доказів на підтвердження обставин, які зазначені у запереченнях.

Така процесуальна поведінка слідчого та органу досудового розслідування в цілому, враховуючи принцип змагальності, свідчить про те, що слідчий погоджується з доводами скаржника щодо неповноти проведеного досудового розслідування, оскільки матеріалів кримінального провадження для огляду в судовому засіданні для спростування доводів скаржника, слідчим слідчому судді не надано.

Враховуючи вищенаведені обставини, обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 04.10.2024 року винесена передчасно та підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою проведеного досудового розслідування.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 від 04.10.2024 року про закриття кримінального провадження за № 0001508 від 11.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1