Справа № 541/2887/24
Провадження № 1-кс/541/785/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 рокум. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000180 від 25.06.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2024 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла скарга представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 29.07.2024р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000180 від 25.06.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Свою скаргу мотивував тим, що 24 червня 2024 року ОСОБА_5 звернувся до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області із заявою про те, що 24.06.2024 близько 00 год. 10 хв. невідомі особи нанесли йому тілесні ушкодження. Дізнавачем сектору дізнання Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проведено дізнання по даному факту та 29.07.2024 прийнято постанову про закриття кримінального провадження. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки дізнавач, на його думку, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, проігнорував показання потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 і взагалі не дав їм належної оцінки у оскаржуваній постанові, а взяв до уваги пояснення зацікавлених осіб - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх матері ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ще двох свідків, відносини яких з вищевказаними особами під час допитів не з`ясовані, відтак не встановлено можливу зацікавленість у результатах цієї справи, а також не надав оцінки суттєвим розбіжностям у показаннях свідків і потерплого. Також, вважає, що дізнавач усунувся від виконання покладених на нього завдань, зокрема: не перевірив показання свідка ОСОБА_11 на предмет можливості розгледіти на обличчі ОСОБА_5 тілесні ушкодження і нічний час та його стосунки із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ; не перевірив показання свідка ОСОБА_12 на предмет можливості спостерігати обставини, про які останній повідомив під час допиту, з того місця, де він знаходився, та його стосунки із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , зокрема свідок зміг детально вказати, що ОСОБА_5 «почав стукати кулаками по вікнах та вхідних дверях в житловий будинок», перебуваючи на території свого домоволодіння; не провів жодної процесуальної дії, спрямованої на з`ясування причин суттєвих розбіжностей у показаннях згаданих свідків та свідка ОСОБА_13 і потерпілого ОСОБА_5 ; не допитав у якості свідків осіб, які останніми бачили ОСОБА_5 до того, які він попрямував до домоволодіння ОСОБА_9 з метою

спростування чи підтвердження виникнення у нього тілесних ушкоджень до події, яка розслідувалася. Просив постанову дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 29.07.2024 про закриття кримінального провадження № 0000180, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2024 за ознаками ч. 2 ст. 125 КК України, скасувати та зобов`язати дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області відновити та провести дізнання у кримінальному провадженні № 0000180, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2024 за ознаками ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 свою скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ній.

Дізнавач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та зазначив, що під час проведення дізнання було допитано потерпілого, проведена експертиза, допитані встановлені свідки, та на підставі зібраних доказів було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, оскільки доказів, що вказують на вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, не здобуто.

Вислухавши пояснення представника потерпілого, дізнавача, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Встановлено, що в провадженні СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 25.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 24.06.2024р. про те, що 24.06.2024 близько 00:10 год. невстановлені особи, перебуваючи на території одного із домогосподарств, що розташоване по АДРЕСА_1 , спричинили йому тілесні ушкодження.

Крім того, встановлено, що постановою дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 29.07.2024р. було закрито кримінальне провадження № 0000180 від 25.06.2024р. у зв`язку з відсутністю в діянні осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати та інше.

Оскаржуваною постановою кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення (проступку).

Обґрунтовуючи вищевказану постанову, дізнавач посилався на те, що в ході проведення дізнання не здобуто доказів, що вказують на вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 суспільно небезпечного діяння, що містить склад кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. А також зазначив, що під час досудового розслідування стало відомо, що 28.06.2024 до суду направлений обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із вчиненням кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме по факту незаконного проникнення до володіння ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування,

яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Згідно з ч.5 ст.110КПК України постанова дізнавача має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закриття провадження дотримані не були, оскільки в постанові про закриття кримінального провадження від 29 липня 2024 року не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Разом з тим, дізнавачем в порушення вимог ст. 110 КПК України не зазначені обставини, які ним встановлені в ході дізнання, зокрема в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

У відповідності із вимогами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Згідно положень ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, дізнавачем під час досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_5 , отримано висновок судово-медичного експерта, відповідно до якого у ОСОБА_5 наявні також тілесні ушкодження, що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також допитано свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , відібране пояснення у ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

Так, при дослідженні оскаржуваної постанови встановлено, що дізнавачем не було проведено процесуальних дій для допиту тих свідків, на яких вказував потерпілий, та встановлення інших можливих свідків, які могли бути очевидцями подій, зазначених в кримінальному провадженні. При цьому, в оскаржуваній постанові дізнавачем лише зазначені

покази свідків, які були ним допитані, проте постанова не містить аналізу здобутих досудовим розслідуванням доказів на підтвердження або спростування обставин викладених у повідомленні про вчинення кримінального правопорушення, тощо.

В постанові дізнавача про закриття кримінального провадження не обґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказані обставини в сукупності дають підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів, тому його висновок про закриття кримінального провадження є передчасним.

З врахуванням вищевикладеного, дізнавач передчасно прийняв рішення про встановлення обставин, відповідно до ст. 284 КПК України, які на його думку виключають кримінальне провадження, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 29 липня 2024р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000180 від 25.06.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1