Справа№ 953/4269/24
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, освіта повна загальна середня, не працевлаштований, раніше судимий, 15.10.2014 Королівським районним судом м. Житомира за ч.3 ст.185 КК України, до позбавлення волі строком на 4 р. та 5 міс., на підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України частково приєднаний невідбутий термін покарання за вироком Коростишівського р/с Житомирської області від 01.07.2014 до 4 р. та 6 міс. позбавлення волі, в подальшому звільнений 13.11.2018 за відбуттям терміну покарання, 05.07.2022 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до 1 р. обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживав: АДРЕСА_2 , зі слів: одружений, має дочку ІНФОРМАЦІЯ_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:
29 березня 2024 року, близько 15:30 більш точного часу не встановлений, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поруч з буд. АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, помітив квартиру кв. № 34, розташовану у першому під`їзді на дев`ятому поверсі вказаного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що він діє в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_6 № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України, який в подальшому неодноразово подовжений, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність свого злочинного діяння, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, за допомогою заздалегідь підготовлених предметів, у вигляді відмичок, зламав циліндровий механізм замку вхідних дверей вище вказаної квартири, тим самим проник до неї, де з шафи житлової кімнати взяв, тим самим викрав, кільце з металу жовтого кольору 585 проби, вагою 3,465 грами вартість якого відповідно до висновку комплексної судово-металознавчої та товарознавчої експертизи №2832/2833 від 14.05.2024 становить 6583,50 грн., пару сережок на застібці з металу сірого кольору з дрібними декоративними камінцями, виготовлені з срібла 925 проби, вагою 3,025 г. вартість, яких відповідно до висновку комплексної судово-металознавчої та товарознавчої експертизи №2832/2833 від 14.05.2024 становить 242 грн., тим самим викрав вище вказане майно, належне потерпілій ОСОБА_7 .
Після чого, заволодівши у такий спосіб чужим майном, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6825,50 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та дав суду свідчення про обставини вчинення злочину, як про це викладено в обвинувальному акті. Пояснив, що приблизно вдень 29.03.2024 приблизно о 15 вчинив відчинив відмчкою двері однокімнатної квартири у будинку на 9-у поверсі на АДРЕСА_3 . Попередньо дзвонив у двері, щоб впевнитись у відсутності мешканців. На відкриття замку, який на дверях був один, йому знадобилось хвилин п`ять. В кімнаті зі шкатулки взяв кільце та сережки. Він був один, його дії ніхто не бачив. Після виходу на вулицю, приблизно за 25 хвилин навпроти буд. АДРЕСА_4 затриманий і присутності понятих, а викрадені речі, що знаходились при ньому вилучені.
Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, визнаних судом встановленими та викладеними у вироку, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичних обставин справи, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції відсутні, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст.349 КПК України.
Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину та вірною кваліфікацію його дій за ч.4 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану поєднана з проникненням у житло.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він працездатний, однак не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, 15.10.2014 Королівським районним судом м. Житомира за ч.3 ст.185 КК України, до позбавлення волі строком на 4 р. та 5 міс., на підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України частково приєднаний невідбутий термін покарання за вироком Коростишівського р/с Житомирської області від 01.07.2014 до 4 р. та 6 міс. позбавлення волі, в подальшому звільнений 13.11.2018 за відбуттям терміну покарання, 05.07.2022 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до 1 р. обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
З урахуванням роз`яснень, викладених у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 № 12 за відсутності жалю обвинуваченого щодо вчиненого, психічний стан обвинуваченого не свідчить про засудження ним своєї поведінки, критичної оцінки цієї поведінки та прийняття рішення не вчиняти злочинів у подальшому, а також аналогічної правової позиції сформованій у постановах Верховного Суду від 30.10.2018 (справа № 559/1037/16-к), від 27.11.2019 (справа № 629/847/15-к) та від 20.08.2020 (справа № 750/1503/19), саме лише визнання обставин, викладених в обвинувальному акті за відсутності суттєвих позитивних змін соціальних орієнтирів, які знижують ступніть соціальної небезпечності обвинуваченого, не може сприйматись судом, як щире каяття.
Також суд не враховує, як обтяжуючу обставину, зазначену у обвинувальному акті повторність за зазначення цієї ж обставини, як ознаки кримінального правопорушення при його кваліфікації.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства. Саме покарання у виді позбавлення волі, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи положення п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, зважаючи на те, що судом рішення про звільнення, або скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.07.2022 не ухвалювалось, суд не призначає покарання за сукупністю вироків.
Застосований до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 30.03.2024 та продовжений ухвалою суду від 23.05.2024 запобіжний захід у виді тримання під вартою, за призначення покарання у виді позбавлення волі, продовжити до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, скасовуючи арешт майна відповідно ст.174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі.
Застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді від 30.03.2024 та продовжений ухвалою суду від 23.05.2024 запобіжний захід у виді тримання під вартою, за призначення покарання у виді позбавлення волі, продовжити до набрання вироком законної сили.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з 19.07.2024.
З урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 29.03.2024 по 18.07.2024.
Арешт майна застосований ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.04.2024, - скасувати.
- сім предметів з металу різної форми та розміру, схожі на відмички та циліндровий механізм, який був вмонтований у замок вхідних дверей до кв. АДРЕСА_5 , які зберігаються у камері схову ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, - знищити;
- мобільний телефон «Nokia» model 1616-2 imei: НОМЕР_1 , мобільний телефон «Bravis» F180 Ring Imei 1- НОМЕР_2 , Imei 2- НОМЕР_3 , сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_4 , сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_5 , - вилучені у ОСОБА_4 під час затримання, що зберігаються у камері схову ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, - повернути ОСОБА_4 ;
- обручку з металу жовтого кольору, верхня частина металу перехресна, пару сережок на застібці з металу сірого кольору з дрібними декоративними камінцями, передані власнику майна ОСОБА_7 , - залишити у володінні та розпорядженні власника.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримуються під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому та його захиснику право подати клопотання про помилування, право ознайомлення із журналом судового засідання і подачі на нього письмових зауважень.

Обвинуваченому, до якого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1