Справа № 457/1164/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/789/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000161 від 20.06.2024 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавець Львівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, не працюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 02 липня 2024 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 02 липня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишено без змін.

Арешт, накладений ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 14 червня 2024 року на: патрони у кількості 50 штук, які упаковано у спец пакет № PSP 0001189, 3 аркуші договору, картковий додаток до банківської карти які поміщено до спец пакету PSP 2207341, мобільний телефон марки «Tecno» з сім картою номер НОМЕР_1 , імей НОМЕР_2 , який упаковано до спец пакету WAR 0123947, що вилучені 12.06.2024 року під час проведення обшуку у житлі за адресою: АДРЕСА_2 - скасовано.

Речові докази:

-патрони у кількості 50 штук, які упаковано у спец пакет № PSP 0001189 та знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області знищити;

-3 аркуші договору, картковий додаток до банківської карти, які поміщено до спец пакету PSP 2207341, мобільний телефон марки «Tecno» з сім картою номер НОМЕР_1 , імей НОМЕР_2 , який упаковано до спец пакету WAR 0123947 та знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області - повернуто ОСОБА_6 .

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь держави витрати за проведення балістичної експертизи в сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Згідно вироку, ОСОБА_6 , в травні 2024 року, у вечірню пору доби, перебуваючи на території спортивного майданчику Середньої загальноосвітньої школи № 1 міста Трускавця, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження (придбання, носіння або зберігання) зі зброєю та бойовими припасами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків в результаті придбання, носіння і зберігання боєприпасів, незаконно придбав, шляхом привласнення знахідки, знайдений ним на землі паперовий згорток, всередині якого знаходилися 50 патронів, придатних до стрільби, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, калібру 5,6-мм (22 LR), промислового виробництва. Після цього ОСОБА_6 не маючи передбаченого законом дозволу на поводження зі зброєю та бойовими припасами, діючи умисно, переніс незаконно придбані ним 50 придатних до стрільби патронів, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, калібру 5,6-мм (22 LR), промислового виробництва до місця свого проживання, а саме у приміщення житлової квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно незаконно зберігав вищевказані боєприпаси, в приміщенні вказаної квартири до 12 червня 2024 року, аж поки вони не були вилучені працівниками Національної поліції в ході проведення санкціонованого обшуку.

Не погоджуючись із вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 02 липня 2024 року стосовно ОСОБА_6 в частині вирішення питання щодо долі речових доказів у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Речові докази: патрони у кількості 50 штук, які упаковано у спецпакет № PSP 0001189 та знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області - передати на потреби Збройних Сил України. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що зазначене судове рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону в частині вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що вилучені боєприпаси є предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, мають певну цінність та з огляду на воєнний стан, запроваджений в державі, можуть бути використані за призначенням.

Вважає, що судом не враховано положення кримінального процесуального закону щодо можливості передачі майна, що є предметом злочину, пов`язаного з незаконним обігом, мають певну цінність та можуть бути використані за призначенням, відповідним установам, зокрема військовим частинам Збройних Сил України, внаслідок чого допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Обвинувачений ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 02 липня 2024 року, що підтверджується матеріалами справи, проте в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повній мірі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та ніким не оспорюється.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, увалюючи вирок, суд повинен вирішити, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів вирішує суд під час ухвалення рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, відповідно до п. З ч. 9 ст. 100 КПК України, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується. Аналізом вказаної статті встановлено, що питання про знищення речових доказів приймається лише у випадках, коли майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, не має ніякої цінності і не може бути використане. У випадку, якщо таке майно може бути використане за призначенням, його доцільно передати відповідним установам.

Предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, є вогнепальна зброя (крім гладкоствольної), бойові припаси, вибухові речовини, вибухові пристрої. У даному кримінальному провадженні предметом злочину є 50 патронів, придатних до стрільби, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, калібру 5,6-мм (22 LR), промислового виробництва.

Згідно з положеннями Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом ГПУ, МВС України, ДПА України, СБУ, ВСУ, ДСАУ №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, до вилучених з обігу належать предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України; предмети, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством. Згідно із вироком ОСОБА_6 , незаконно придбав, носив та зберігав 50 придатних до стрільби патронів, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження зі зброєю та бойовими припасами, а отже такі боєприпаси є предметами, вилученими з обігу.

З наведеного вбачається, що вилучені боєприпаси є предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, мають певну цінність та з огляду на воєнний стан, запроваджений в державі, можуть бути використані за призначенням.

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає, що судом не враховано вищенаведені положення кримінального процесуального закону щодо можливості передачі майна, що є предметом злочину, пов`язаного з незаконним обігом, мають певну цінність та можуть бути використані за призначенням, відповідним установам, зокрема військовим частинам Збройних Сил України, внаслідок чого допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого, яке за вказаних обставин - не погіршується.

За наведених обставин, апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції неправильно вирішив питання про долю речових доказів, а тому вирок суду першої інстанції в цій частині необхідно змінити, зокрема патрони у кількості 50 штук, які упаковано у спецпакет № PSP 0001189 та знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області - передати на потреби Збройних Сил України

Таким чином апеляція прокурора підлягає до задоволення частково, а вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 02 липня 2024 року щодо ОСОБА_6 зміні в частині вирішення долі речових доказів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задоволити.

Вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 02 липня 2024 року щодо ОСОБА_6 в частині вирішення питання щодо долі речових доказів змінити.

Речові докази: патрони у кількості 50 штук, які упаковано у спецпакет № PSP 0001189 та знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області - передати на потреби Збройних Сил України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4