№ 1-кп/756/1498/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши судове засідання у кримінальному провадженні № 0001103 від 28.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нові Трояни,Болградського р-н., Одеської обл., з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні дітей немаючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (хостел), раніше не судимого.

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Звиняче, Ружинського р-н., Житомирської обл., з середньою освітою, офіційно працевлаштованого вантажником у ТОВ «Олді Житомир», неодруженого, на утриманні дітей немаючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (хостел), раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Оболонського районного суду міста Києва розглядається кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0001103 28.03.2024 року стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримав в повному обсязі, обґрунтовуючи ризиками, які передбачені ст. 177 КПК України: ризиком переховування, ризиком вчинення іншого кримінального провадження.

Захисники та обвинувачені заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді мінімальної застави.

Щодо продовження запобіжного заходу, суд, вислухавши доводи сторін, приходить до наступного висновку.

Під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинувачених. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд враховує, що на час здійснення судового провадження існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також відсутні стійкі соціальні зв`язки.

Так, ризик переховування обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 усвідомлює гіпотетичну міру покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, та може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Ризик того, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він після вчинення даного кримінального правопорушення на місце своєї роботи, не повернувся та був звільнений, на даний час не має постійного, стабільного джерела доходу та належних засобів для існування, обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину тому, перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність.

Також, суд встановив що ОСОБА_3 не має стійких соціальних зв`язків, а саме: не працює, не одружений, на утриманні не має неповнолітніх дітей, має зареєстроване місце проживання, яке територіально знаходиться в Одеській області.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд враховує, що на час здійснення судового провадження існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також відсутні стійкі соціальні зв`язки.

Так, ризик переховування обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 усвідомлює гіпотетичну міру покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, та може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він після вчинення даного кримінального правопорушення на місце своєї роботи, не повернувся та був звільнений, на даний час не має постійного, стабільного джерела доходу та належних засобів для існування, обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину тому, перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність.

Також, суд встановив що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, а саме: не працює, не одружений, на утриманні не має неповнолітніх дітей, за місцем реєстрації не проживає, мешкає у хостелі.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків та не може бути завідомо непомірним для них.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, аби можна було вважати заставу такою, яку обвинувачений здатен внести та яка може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд повинен урахувати положення статей 177, 178 КПК України, а також раціонально співставити її розмір з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю вчиненого злочину, як і матеріальним станом обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави.

За скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Відтак, з огляду на обставини, встановлені під час розгляду клопотання, стадію судового провадження, майновий та сімейний стан обвинувачених, у судді формується переконання, що у разі визначення застави ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 ст. 177 КПК України не будуть нівельовані.

Таким чином, ураховуючи те, що вирішення питання застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави є правом суду, суд вважає можливим при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не визначати розмір застави.

Враховуючи вище викладене, до спливу терміну тримання під вартою винести вирок суду у справі не можливо, обставини, що є підставою для взяття обвинувачених під варту на даний час не змінилися, суд вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, та необхідним продовжити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01 лютого 2025 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 370 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 01.02.2025 включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не обирати.

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 01.02.2025 включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - не обирати.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченим та прокурору, а також для виконання конвойній службі.

Суддя ОСОБА_1