ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5909/24 Провадження 1-кп/636/1067/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000028 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, вдівця, тракториста ТОВ «Зоря», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

На початку квітня 2022 р. (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена), після смерті ОСОБА_6 , якій помер 30.03.2022, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , виявив офіційний документ - банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належала померлому ОСОБА_6 та на яку здійснювалося нарахування пенсійних виплат ГУ ПФУ в Харківській області кожного 18 числа місяця та привласнив її з метою подальшого зняття грошових коштів, які нараховувалися ГУ ПФУ в Харківській області у вигляді пенсійних виплат ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_4 14.07.2022 (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена) перебуваючи в магазині «Оптовичок», розташованого по вул. Паркова в смт. Великий Бурлук, Куп`янського району Харківської області, за допомогою мобільного телефону, на якому був встановлений мобільний додаток "Приват24" (АТ КБ "ПриватБанк"), умисно здійснив від імені ОСОБА_6 несанкціонований вхід до додатку «Приват 24» (АТ КБ ПриватБанк), який є програмно-апаратним комплексом банку, що дозволяє здійснювати віддалений доступ та забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно до договору, і який згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною і автоматизованою системою, після чого відкрив картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 від імені ОСОБА_6 , яка давала змогу розпоряджатися грошовими коштами з банківського рахунку № НОМЕР_2 , що призвело до витоку інформації, а саме конфіденційних даних про власника вказаного банківського рахунку та рух коштів за вказаним рахунком, внаслідок чого ОСОБА_4 отримав можливість за допомогою мобільного додатку "Приват24" АТ КБ "ПриватБанк" здійснювати фінансові операції з коштами, розміщеними на рахунках ОСОБА_6 .

Крім цього, ОСОБА_4 , 14.07.2022 о 15:28 год., знаходячись в магазині «Оптовичок» розміщеного в смт. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області, умисно з банківського рахунку ОСОБА_6 , використовуючи належну останньому банківську карту емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , застосовуючи пароль входу до мобільного додатку "Приват24" (АТ КБ "ПриватБанк"), з корисливого мотиву, здійснив зняття за допомогою переводу грошових коштів у сумі 11 803,86 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 11803,86 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву, ввів в оману свого знайомого ОСОБА_7 , попрохав зняття грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 27.09.2022 о 12 год. 12 хв. з банкомату розміщеного в смт. Печеніги, Харківської області, з банківської картки емітованої АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , з рахунку НОМЕР_2 здійснив зняття коштів у сумі 5000 грн., які передав ОСОБА_4 , спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 5000 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву, ввів в оману свого знайомого ОСОБА_7 , попрохав зняття грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 27.09.2022 о 12:15 год. з банкомату розміщеного в смт. Печеніги, Харківської області, з банківської картки емітованої АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , з рахунку НОМЕР_2 здійснив зняття коштів у сумі 5000 грн., які передав ОСОБА_4 , спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 5000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст.361 ч.4 ст.185 КК України, в об`ємі пред`явленого обвинувачення, суд вважає доведеною та підтвердженою сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються і на підставі вимог ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.357 КК України, тобто привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, за ч.1 ст.361 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, а за епізодами від 27.09.2022, в тому числі за кваліфікуючою ознакою вчинене повторно.

За епізодом від 28.09.2024 за ч.4 ст. 185 КК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, що набув чинності 09.08.2024, змінено максимальний розмір дрібного викрадення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, з набранням чинності вказаним Законом змінено диференціюючий критерій розмежування адміністративного проступку та кримінального правопорушення: викрадення майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на даний час утворює склад адміністративного, а не кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.08.2024 у справі №567/507/23 (провадження №51-7110 км 23), ч.2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону України №3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 цього кодексу настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 НМДГ. Величина податкової соціальної пільги в 2024 році становить 1514, тобто 2 НМДГ складає 3028 гривень.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України, події мали місце 28.09.2024, вартість викраденого майна складає 1900 гривні, тобто, сума завданої матеріальної шкоди є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України №3886-ІХ та положень ПК України настає відповідальність.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого, який не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за епізодом від 28.09.2024 за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння;

З урахуванням наведеного, суд вважає, що кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за епізодом від 28.09.2024 за ч.4 ст.185 КК України, з наведених підстав, підлягає закриттю.

Як особа ОСОБА_4 за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, вдівець, працює, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття та добровільно відшкодування завданого збитку.

Статтею ст. 69-1 КК передбачено, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Тобто, безумовною підставою для застосування ст. 69-1 КК є встановлення трьох складових: 1) наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 66 цього Кодексу; 2) відсутності обставин, що обтяжують покарання; 3) визнання обвинуваченим своєї вини.

Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, обставинами, що пом`якшують покарання, визнано його щире каяття та добровільно відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено, застосуванню підлягає ст. 69-1 КК України.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, в тому числі, які відповідно до статті 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, його відношення до скоєних злочинів, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання, і приходить до висновку про призначення покарання в межах санкцій статей обвинувачення, остаточно визначивши покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за правилами ч.1 ст.70 КК України.

Але при цьому обставини у вигляді: щирого каяття ОСОБА_4 у скоєному, сприяння своїми показаннями правильному і об`єктивному встановленню фактичних обставин злочину, ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, - суд у сукупності вважає достатніми для застосування у відношенні ОСОБА_4 ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, тобто приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання:

за ч.1 ст.357 КК України у вигляді пробаційного нагляду на строк1 (один) рік,

за ч.1 ст.361 КК України у вигляді пробаційного нагляду на строк1 (один) рік,

за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування визначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (за епізодом від 28.09.2022) - закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1