Справа №487/8554/24
Провадження №1-кп/487/750/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження №0001198 від 25.07.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Чорноморського району Автономної Республіки Крим, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого не офіційно, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

19.07.2024 близько 15 годин 00 хвилин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , перебував поблизу паркану магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які грались поблизу вказаного місця, після чого у останнього виник умисел на вчинення розпусних дій відносно вказаних малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розуміючі, що вони є малолітніми, використовуючи їх безпорадний стан, оскільки вони не могли правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з ними розпусних сексуальних дій через свій вік, вчинив розпусні дії, які виразились в непристойному оголенні свого статевого органу та вчиненні акту онанізму у присутності малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Крім того, 24.07.2024 близько 19 годин 00 хвилин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , перебував на паркані кладовища, яке розташоване АДРЕСА_3 , де побачив малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які гралися поблизу вказаного місця, після чого у останнього виник умисел на вчинення розпусних дій відносно вказаних малолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Так, ОСОБА_3 , діючи, умисно, протиправно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 . ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , розуміючі, що вони є малолітніми, використовуючи їх безпорадний стан, оскільки вони не могли правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з ними розпусних сексуальних дій через свій вік, вчинив розпусні дії, які виразились в непристойному оголенні свого статевого органу та вчиненні акту онанізму у присутності малолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 156 КК України, тобто умисне вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

30.09.2024 в даному кримінальному провадженні між прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди прокурор Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 , який на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001198 від 25.07.2024 і обвинувачений ОСОБА_3 , за участю його захисника ОСОБА_5 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 .

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбчанних ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 ззаначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 ч. 2 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затверджені угоди.

Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З огляду на викладене, з урахуванням визнання ОСОБА_3 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі, а також враховуючи ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, на психіатричному та наркологічному обліку КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» не перебуває, перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласна психіатрична лікарня №4» Одеської обласної ради у 2019 році з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, медикаментозна ремісія, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №214 від 06.09.2024 ОСОБА_3 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав та страждає на даний час на психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, він міг у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння та може на теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними, ОСОБА_3 не страждає психічним розладом, який виник у нього після скоєння правопорушення, він може на теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування до нього заходів медичного характеру, неодружений, дітей на утриманні немає, працює не офіційно, щире розкаявся, активно сприяв у розслідуванні даного правопорушення, думку законних представників малолітніх потерпілих, які не мають до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, суд дійшов висновку про можливість укладення угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за ч. 2 ст. 156 КК України, в межах санкції інкримінованої статті, у вигляді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, із звільненням від відбування призначеного покарання з випробування, відповідно до ст. 75 КК України, строком на 3 роки, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні, цивільні позови не заявлені.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України, під час досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речового доказу та виконання завдань кримінального провадження, запобігання можливості знищення чи зміни вказаного майна, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.07.2024 накладено арешт на мобільний телефон «Nokia» моделі «RM-1173» imei НОМЕР_1 з сім-карткою НОМЕР_2 , який вилучений в ході проведення особистого обшуку у ОСОБА_12 та поміщено до сейф-пакету WAR 0009055, на теперішній час суд дійшов висновку, що в застосуванні арешту цього майна відпала потреба, у зв`язку з чим вказаний арешт майна підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду при визнання винуватості від 30.09.2024, укладену між прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні№0001198 від 25.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробовуванням строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

Речові докази: футболку червоно-чорного кольору марки «PUMA» з цифрою, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області повернути за належністю ОСОБА_3 ;

мобільний телефон «Nokia» моделі «RM-1173» imei НОМЕР_1 з сім-карткою НОМЕР_2 , в сейф-пакеті НОМЕР_3 , який зберігається в камері зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області повернути за належністю ОСОБА_12 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.07.2024 на мобільний телефон «Nokia» моделі «RM-1173» imei НОМЕР_1 з сім-карткою НОМЕР_2 , в сейф-пакеті НОМЕР_3 , який вилучений в ході проведення особистого обшуку у ОСОБА_12 скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1