Справа 688/1630/21
№ 1-в/688/373/24
Ухвала

Іменем України

07 жовтня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ «ШВК (№ 98)» - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_6 про вирішення питання про приведення вироку до вимог закону і визначення остаточної міри покарання щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого 07 квітня 2020 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,

встановив:

начальник Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_6 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням про вирішення питання про приведення вироку відносно засудженого ОСОБА_5 до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ, яким зменшено межі покарання за вчинення кримінального правопорушення, і визначення остаточної міри покарання засудженому.

В судовому засіданні представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив звільнити засудженого від відбування покарання в зв`язку з декриміналізацією крадіжки на суму менше 2 нмдг.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши представника державної установи, засудженого, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)», що надає Шепетівському міськрайонному суду Хмельницької області право розглянути подане клопотання.

Судом встановлено, що:

1) вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.04.2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт. Цим вироком ОСОБА_5 засуджений за вчинення шахрайства 17.03.2020 року на суму 346,67 грн;

2) вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.11.2021 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, п.п. г) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до покараняя за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2020 року призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 днів. Цим вироком ОСОБА_5 засуджений за вчинення крадіжки 10.05.2021 року та 12.05.2021 року на суму 1590 грн.

Разом з тим Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 190, ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць),установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімума доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2020 року становили 2102 грн., станом на 01.01.2021 року 2270 грн.

Отже враховуючи, що ОСОБА_5 згідно вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.04.2020 року та вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.11.2021 року завдав матеріальної шкоди кожному з потерпілих на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння шахрайства та крадіжки, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно ч. 3 ст. 534 КПК України судове рішення, що звільняє обвинуваченого з-під варти, виконуються в цій частині негайно після його проголошення в залі судового засідання.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Керуючись ст.74 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Привести вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2020 року щодо ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ.

Привести вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: ОСОБА_7