УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0004258 від 14.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2024 року прокурор Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з клопотанням про закриття кримінального провадження № 0004258 від 14.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, з моменту його вчинення минуло більше, ніж п`ять років, а особу, яка скоїла дане кримінальне правопорушення, не встановлено.

В обгрунтування клопотання вказав, що 14.07.2018 року до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшла колективна заява від ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про те, що керівник кредитної спілки «Захід-Капітал» ОСОБА_8 не виконує рішення суду.

За вказаним фактом 14.07.2018 року Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004258 від 14.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями в ході досудового розслідування вжито вичерпних заходів із встановлення, передбачених ст.91 КПК України, обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак, за результатми проведених слідчих (розшукових) дій (у тому числі виконання оперативними підрозділами неодноразово наданих слідчих доручень в порядку ст. 40 КПК України), проведення інших процесуальних дій, не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Прокурор Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити у повному обсязі, розглядати без його участі та без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Санкцією ч. 1 ст. 382 КК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

За таких обставин кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно із п. 3 ч. 1. ст 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини (вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років).

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті.

В силу п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно із абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

У положенні п. 3-1 ч. 1 ст.284 КПК України законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004258 від 14.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України відомо, що до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшла заява від ОСОБА_4 , в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності громадянина ОСОБА_8 за невиконання рішення суду.

Суд, дослідивши лист слідчого управління ГУНП в Рівненській області

№7261/24/02-2024 від 11.06.2024 року (том 5 матеріалів кримінального провадження), встановив, що старшим слідчим ОСОБА_9 допущено істотні недоліки в організації розслідування вказаного кримінального провадження, порушено вимоги ст.ст. 2, 9, 28, 36, 91, 93 КПК України щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання документів, відомостей, проведення інших процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень у розумні строки. Внаслідок неналежного виконання своїх процесуальних обов`язків слідчий не забезпечив своєчасного проведення слідчих дій. З часу доручення розслідування кримінального провадження, слідчі та процесуальні дії проводяться епізодично, із значними проміжками в часі, що призвело до затягування досудового розслідування, порушення встановлених законом розумних строків та зволікання із прийняттям процесуального рішення. Встановлено, що розслідування проводиться з порушенням розумних строків, у провадженні не проводились необхідні слідчі дії для встановлення обставин, які підлягають доказуванню, а саме: не здійснено тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні КС «Захід-Капітал», АТ «Пумб» та АТ «УкрСиббанк», Нацкомфінпослуг, не проведено допити голів правління та бухгалтерів, членів спостережної ради, правління, кредитного комітету та ревізійної комісії КС «Захід-Капітал», не залучено у встановленому порядку спеціаліста Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області до участі у кримінальному провадженні. В ході слідства не перевірено інформацію з приводу наявності у КС «Захід- Капітал» коштів та майна, за рахунок яких можливе виконання рішення суддів про стягнення з кредитної спілки заборгованості за вкладами. З метою забезпечення прийняття законного і неупередженого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, неодноразово в порядку ст. 36 КПК України, надавалися грунтовні письмові вказівки із конкретним строком виконання, які слідчим проігноровані та не виконані. За результатами проведеної службової перевірки за вказаними фактами встановлено, що порушення вимог КПК України, частково підтвердились.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява N 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості».

З п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 вбачається, що «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності».

Разом з тим, до обов`язків держави входять позитивні зобов`язання у сфері прав людини, метою, яких є: захист осіб; забезпечення достатніх юридичних засобів реагування на випадки порушення прав людини; гарантія проведення ефективного, оперативного та невідкладного розслідування випадків порушення прав людини незалежними компетентними особами; сприяння реалізації та забезпечення ефективного механізму юридичного, передусім судового захисту основоположних прав людини; запобігання порушення прав людини із боку третіх осіб.

Доктрина позитивних зобов`язань передбачає, що держава повинна не тільки володіти законодавством, що найбільш повно забезпечує дотримання як негативних, так і позитивних прав, але і вживати всіх необхідних заходів для того, щоб воно реально діяло, а не залишалося на папері. Тобто права мають бути забезпечені не тільки de jure, але і de facto. Але держава вільна у виборі конкретних заходів, які підлягають застосуванню, щодо повного та ефективного захисту тих чи інших прав людини. Позитивні зобов`язання держави не можуть тлумачитись як такі, що визначають конкретні засоби чи конкретні дії держави.

Єдиним критерієм для визначення того, чи дотримувалась держава в особі її органів влади цього обов`язку, є ефективність її дій у конкретній ситуації.

В провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема, в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23), від 18 жовтня 2023 року (справа № 750/1575/23, провадження № 51-4007км23).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, де потерпілий, зазначаючи про те, що кримінальне правопорушення вчинено конкретною особою, на яку у передбачений КПК спосіб безпосередньо вказує органу досудового розслідування є істотним порушенням вимог

ст. 412 КПК, яке могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. При цьому, неефективність дій органу досудового розслідування, спрямованих на встановлення місця перебування ОСОБА_8 та збір доказів, які б дали можливість повідомити цій особі про підозру, вказує лише на недоліки досудового розслідування, що не можна ототожнювати із поняттям «не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення».

Як наслідок, судом встановлено, що досудове розслідування проведено поверхнево, не в повному обсязі, в ході досудового розслідування не проведено жодних необхідних слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що звернення до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, є передчасним та таким, що не відповідає цілям кримінального провадження, тому у задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.

Керуючись ст. 12, 49, 382 КК України, ст. 107, 284, 369, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури

ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0004258 від 14.07.2018 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя ОСОБА_1