УХВАЛА

Справа № 621/1759/22

Провадження № 1-в/621/93/24

18 листопада 2024 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

засуджений ОСОБА_3

захисник - адвокат ОСОБА_4 ,

представник органу пробації ОСОБА_5 ,

прокурор ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за відсутності учасників справи подання начальника Чугуївського районного відділу № 2 філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_5 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23.11.2022 за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України до 05 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23.11.2022 ОСОБА_3 , засуджено за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 років; в силу статті 75 Кримінального кодексу України від призначеного покарання звільнено з випробуванням на строк 3 роки, із застосуванням статті 76 Кримінального кодексу України.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 23.11.2022 набрав законної сили 23.12.2022.

05.09.2024 начальник Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_7 звернулася до суду з поданням про вирішення питання щодо застосування норм Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких питань діяльності правоохоронних органів" за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23.11.2022 у відношенні засудженого ОСОБА_8 , шляхом звільнення його від відбування покарання.

Начальник Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд подання за відсутності представника органу пробації, на задоволенні подання наполягала.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, причини своєї неявки не повідомляв.

Прокурор до канцелярії суду подав заяву, відповідно до якої просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 5 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, неприбуття в судове засідання учасників провадження не перешкоджає розгляду подання.

Згідно положень ч. 4 статті 107 КПК України, в зв`язку з неприбуттям всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Ознайомившись з клопотанням (поданням) та матеріалами справи, суд зазначає наступне:

Відповідно до частини 6 статті 3 Кримінального кодексу України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна), згідно яких адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) визначено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як наслідок, викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, вартість якого на момент вчинення перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою кримінальну відповідальність.

Згідно ч.5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи на 01 січня 2022 року складав 2481,00 гривень, а тому для кримінальної караності діяння вартість викраденого у 2022 році має складати 2481,00 гривні.

Відповідно до формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23.11.2022, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, ОСОБА_3 вчинив 22 липня 2022 року, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в загальному розмірі 1800 грн 00 коп., що є меншим розміром, ніж 2 розміри податкової соціальної пільги станом на момент вчинення злочину, та, в свою чергу, виключає кримінальну караність діяння, в якому обвинувачується засуджений.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.1 статті 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частинами 1-3 статті 74 Кримінального кодексу України передбачено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

У цьому кримінальному провадженні наявні підстави для прийняття рішення про звільнення засудженого від призначеного судом покарання відповідно до статті 74 Кримінального кодексу України, в зв`язку із вчиненням діяння, караність якого законом усунена.

За таких обставин, подання органу пробації є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 5, частинами 1-3 статті 74 Кримінального кодексу України, пунктом 13 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23.11.2022 за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України до 05 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки, - звільнити від призначеного покарання на підставі частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Особову справу № 6/2023 - повернути до уповноваженого органу з питань пробації.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено і проголошено 18.11.2024.

Суддя ОСОБА_10