Справа № 595/1794/19
Провадження № 1-кп/603/2/2024
У Х В А Л А

28 листопада 2024 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

під час підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 11.09.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, розглянувши клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження № 0000254 від 11.09.2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 звернулася до суду з письмовим клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Поряд з цим, обвинувачений проходив військову службу за призовом по мобілізації на особливий період та був зарахований, зокрема, в команду військової частини НОМЕР_1 , яку самовільно залишив. Після залишення військової частини ОСОБА_3 , розуміючи те, що в Монастириському районному суді Тернопільської області стосовно нього розглядається кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України, будь-якої ініціативи щодо з`ясування дати і часу проведення судових засідань не проявляв та до суду не з`являвся. Направлені за місцем проживання обвинуваченого повістки повертаються з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Прокурор вказує, що метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів прокуратури та суду. Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_3 під час розгляду кримінального провадження № 0000254, усвідомлюючи, що перебуває в статусі обвинуваченого, якому роз`яснені його процесуальні обов`язки, покинувши місце служби у військовій частині, не з`являвся до суду. Зважаючи на тяжкість та міру покарання, передбачену ч. 2 ст. 185 КК України (зокрема, позбавлення волі на строк до 5 років), обвинувачений намагатиметься й надалі переховуватись від суду з метою уникнення покарання. Прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, офіційно не працює та неодружений (що свідчить про його слабкі соціальні зв`язки), а Тернопільським апеляційним судом розглядається кримінальне провадження № 0000033 від 12.02.2020 року стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України, яке було зупинено 17.06.2022 року у зв`язку з мобілізацією обвинуваченого. Вважає, що з огляду на вказані обставини, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання з наведених у ньому підстав, зазначивши, що вказані в клопотанні ризики, зважаючи на фактичні обставини справи та з огляду на відомості про особу обвинуваченого, слугують підставою для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою на строк до 60 днів без визначення розміру застави.

Захисник обвинуваченого - ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора. Вважає клопотання безпідставним та необґрунтованим. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наведені прокурором доводи про самовільне залишення ОСОБА_3 військової частини НОМЕР_2 . Прокурором також не доведено, що більш м`який запобіжний захід, до прикладу домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, наведеним у клопотанні. Захисник додатково вказала, що ОСОБА_3 було затримано в 27.11.2024 року в Тернопільському відділенні поліції, до якого він з`явився самостійно. В обвинуваченого наявні стійкі соціальні зв`язки із матір`ю, з якою він проживає разом. Остання має захворювання опорно-рухового апарату та потребує допомоги. У зв`язку з вищевикладеним вважає, що ОСОБА_3 достатньо обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника.

Вирішуючи заявлені клопотання, заслухавши доводи прокурора, яка вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, обвинуваченого та його захисника, які щодо задоволення клопотання прокурора заперечують та вважають достатнім обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, суд приходить таких висновків.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обов`язок доведення вказаних обставин покладається на прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Поряд з цим, в силу вимог ст. 178 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей та інше.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно. Зі змісту обвинувального акта слідує, що ОСОБА_3 інкримінується викрадення з паливного бака вантажного автомобіля марки «RENAULT PREMIUM 420», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що перебував у користуванні та володінні ОСОБА_6 дизельного палива у кількості 300 літр, загальною вартістю 7800 грн.

На підтвердження вказаних обставин стороною обвинувачення надано копії таких документів: протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 06.12.2018 року, висновку судової дактилоскопічної експертизи від 26.09.2018 року, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.12.2018 року, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.2018 року, протоколу огляду предмета від 03.08.2018 року, протоколу отримання добровільно наданих предметів та речей від 02.08.2018 року, протоколів огляду від 01.08.2018 року та від 09.07.2018 року, протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.078.2018 року, заяви ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк від трьох до п`яти років або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів (вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.03.2019 року, вирок Дубенського міськрайнного суду Рівненської області від 28.03.2019 року). За час розгляду цього кримінального провадження в Монастириському районну суді Тернопільської області обвинувачений неодноразово не з`являвся в судові засідання без повідомлення причини своєї неявки, у зв`язку з чим до нього ухвалами суду від 06.12.2021 року, 23.12.2021 року застосовувався привід.

У зв`язку з призовом ОСОБА_3 на військову службу по мобілізації на особливий період ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 30.06.2022 року судове провадження у кримінальному провадженні № 0000254 від 11.09.2019 року було зупинено до звільнення обвинуваченого з військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив військову службу за призовом по мобілізації на особливий період та був зарахований в команду військової частини НОМЕР_4 для проходження служби, після чого був переведений до військової частини НОМЕР_2 , надалі до військової частини НОМЕР_5 , а згодом до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з відповіддю командира військової частини НОМЕР_1 № 182/1667 від 11.06.2024 року, матрос ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 з 03.10.2023 року до 02.02.2024 року, після чого самовільно залишив місце розташування військової частини.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 13.06.2024 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, прийнято до свого провадження суддею ОСОБА_1 , судове провадження в цьому кримінальному провадженні відновлено та призначено підготовче судове засідання.

У зв`язку із систематичними неявками обвинуваченого до суду ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 09.09.2024 року до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано привід, а ухвалою від 18.10.2024 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_3 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, з клопотання прокурора вбачається, що Тернопільським апеляційним судом розглядається кримінальне провадження № 0000033 від 12.02.2020 року стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України, яке було зупинено 17.06.2022 року у зв`язку з мобілізацією обвинуваченого (відповідно до інформації з ЄДРСР ухвала від 17.06.2022 року в справі № 607/7488/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/104821451).

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 13.06.2024 року розгляд цього кримінального провадження було розпочато спочатку і його розгляд потребує додаткового часу.

У ході вирішення клопотань судом встановлено, що обвинувачений неналежно виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, а прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1. ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас суд погоджується з доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеному ризику.

Зважаючи на наведене, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, неодружений, не працює, має зареєстроване місце проживання, зі слів обвинуваченого, здійснює догляд за матір`ю, з огляду на його процесуальну поведінку та тяжкість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину (до 5 років позбавлення волі), суд приходить висновку, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду ОСОБА_3 слід обрати запобіжний захід у цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Застосування такого запобіжного заходу, на переконання суду, відповідає особі обвинуваченого, характеру, тяжкості та обставинам кримінального правопорушення, що інкримінується, а також покаранню, що може бути призначене в разі визнання його винуватим, є співмірним задля запобігання настанню ризиків.

Також суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1-3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177-179, 182, 193, 194, 331, 392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Клопотання сторони захисту задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання ( АДРЕСА_1 ) із використанням електронного засобу контролю.

На підставі ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом, вимогою та визначеною ним періодичністю;

- не залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали до до 23 год 59 хв 24 січня 2025 року.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 185 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_1