УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000734 від 12.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000734 від 12.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час дії воєнного стану введеного на всій території України, котрий Указом Президента України ОСОБА_4 від 6 травня 2024 року № 271/2024 та Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024 року № 342/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 06.05.2024 року строком на 90 діб у групи осіб до складу якої входив керівник Громадської організації «Легіон Свої» (далі ГО « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, виник умисел на отримання незаконного прибутку з метою власного збагачення та збагачення третіх осіб, шляхом продажу предметів гуманітарної допомоги, а сааме: транспортних засобів, ввезених на територію України в якості гуманітарної допомоги, для реалізації якого група осіб розробила злочинний план який полягав в наступному.

Положеннями статті 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» визначено, що гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога у грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами з мотивів гуманності отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують допомоги у зв`язку із соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, скрутним фінансовим становищем, введенням воєнного або надзвичайного стану, виникненням надзвичайної ситуації або тяжкою хворобою конкретної фізичної особи, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Разом з тим, положеннями статті 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» визначено, що отримувачами гуманітарної допомоги зокрема є громадські об`єднання, у тому числі громадські об`єднання ветеранів війни, громадські об`єднання осіб з інвалідністю, підприємства та організації, засновані ними та створені у порядку, визначеному Законом України "Про громадські об`єднання", - для здійснення їхньої статутної діяльності без мети одержання прибутку.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання» Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

З метою здійснення діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку від продажу транспортних засобів, ввезених на територію України в якості гуманітарної допомоги, в умовах дії воєнного стану, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діяли за попередньою змовою із невстановленими особами, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений час, але не пізніше 29.05.2023 року, організували прибуття до місця перетину державного кордону у пункті «Краківець-Корчова» транспортного засобу Volkswagen T-Roc, VIN НОМЕР_1 з подальшим ввезенням даного транспортного засобу на митну території України, як предмет гуманітарної допомоги, отримувачем якого є Громадська організація «Легіон Свої» (далі ГО «Легіон Свої»).

В подальшому, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на отримання прибутку від продажу предметів гуманітарної допомоги, діючи за попередньої змовою із невстановленими особами та на виконання спільного злочинного плану, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у невстановлений розслідуванням час, але не пізніше 02.06.2024 року було організовано створення оголошення на інтернет ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про продаж транспортного засобу Volkswagen T-Roc, VIN НОМЕР_1 , із зазначенням контактної особи ОСОБА_7 , усвідомлюючи що такий транспортний засіб є предметом гуманітарної допомоги та чинним законодавствам існує заборона щодо його продажу та передбачена відповідальність за такі дії.

Так, 22.06.2024 року із посиланням на вказане вище оголошення про продаж транспортного Volkswagen T-Roc, VIN НОМЕР_1 засобу до ОСОБА_8 , звернулася громадянка ОСОБА_9 , яка діяла під контролем правоохоронних органів.

Так, ОСОБА_9 мала на меті придбати вказаний транспортний засіб для власних потреб, у тому числі для подальшої безоплатної передачі Збройним силам України. Таким чином між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 була проведена телефонна розмова, у ході якої останній підтвердив, що він дійсно продає автомобіль Volkswagen T-Roc (державний номерний знак станом на 22.06.2024 року - DE NOH480C; VIN НОМЕР_1 ) за готівковий розрахунок у сумі 15 000 доларів США та зазначив, що автомобіль не пройшов митне оформлення, проте можливий його продаж, переадресувавши ОСОБА_9 у телефонній розмові до ОСОБА_6 , який діючи умисно та з корисливих мотивів, підтвердив ОСОБА_9 намір продажу транспортного та засобу, шляхом здійснення правочину від ГО «Легіон «Свої», а саме складення довіреності та акту приймання-передачі на ім`я покупця, тобто ОСОБА_9 . Крім того у ході бесіди ОСОБА_6 також зазначив ОСОБА_9 що за її бажанням також можлива постановка автомобіля на тимчасовий державний облік до кінця строку військового положення та отримання державних реєстраційних номерів України.

23.06.2024 року ОСОБА_7 надіслав у Інтернет-месенджері «Viber» ОСОБА_9 додаткові зображення транспортного ІНФОРМАЦІЯ_3 ; VIN НОМЕР_1 ) та документи, відповідно яких він був завезений до України (тимчасове свідоцтво про реєстрацію з зазначенням д/н НОМЕР_2 ; VIN НОМЕР_1 ; та печатки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.09.2023р.).

24.06.2024 року між громадянкою України ОСОБА_9 та ОСОБА_7 була проведена телефонна розмова, у ході якої були обговорені окремі питання купівлі продажу вищенаведеного автомобілю, зокрема, ОСОБА_7 зазначив, що вартість авансу за купівлю автомобілю складатиме суму у 200 доларів США, а вартість доставки автомобілю до м. Одеси буде складатиме додатково ще 100 доларів США, які ОСОБА_9 зможе перевести або на наданий їй пізніше номер банківської карти, або, безпосередньо на реквізити ГО «Легіон «Свої». Того ж дня ОСОБА_7 надіслав у Інтернет-месенджері «Viber» ОСОБА_9 номер картки АКБ «Приват Банк» № НОМЕР_3 , яка належить керівнику ГО «Легіон Свої» - ОСОБА_5 та зазначив, що ОСОБА_9 повинна перерахувати на зазначену банківську картку грошові кошти у розмірі 200 доларів США, з яких 100 доларів США будуть враховані у якості завдатку на придбання автомобілю та ще доларів США будуть враховані у якості витрат на доставку автомобіля до м. Одеса. Таким чином, вартість вищенаведеного автомобілю Volkswagen T-Roc 2019р. (д/н DE NOH480C; він код НОМЕР_1 ), з урахуванням витрат на його доставку до м. Одеса, складе суму у розмірі 15100 доларів США.

Таким чином, на виконання усних вказівок групи осіб у складі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , направлених на реалізацію злочинного умислу направленого на отримання прибутку з використання гуманітарної допомоги, 25.06.2024 року о 15 годині 42 хвилини ОСОБА_9 перерахувала на картки АКБ «Приват Банк» № НОМЕР_3 , яка належить керівнику ГО «Легіон Свої» - ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 8 039 гривень, 60 копійок, що еквівалентно 200 доларів США.

Надалі, 01.07.2024 року ОСОБА_9 остаточно погодившись на умови групи осіб у складі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо купівлі транспортного засобу Volkswagen T-Roc VIN НОМЕР_1 , до яких зокрема входило:

- постановка транспортного засобу у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС України;

- складання та видача довіреності із внесеними недостовірними відомостями від ГО «Легіон Свої» в особі голови ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_9 нібито уповноважена бути представником ГО «Легіон Свої» з питань користування та експлуатації належним Організації автомобілем марки Volkswagen T-Roc VIN НОМЕР_1 , з метою використання даного транспортного засобу зокрема для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони;

- складання акту прийому-передачі транспортного засобу між головою ГО «Легіон Свої» ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з іншої сторони;

- готівковий розрахунок залишку визначеної ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вартості транспортного засобу від ОСОБА_9 у сумі 14 900 доларів та як результат отримання загального прибутку у сумі 15 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 02.07.2024 еквівалентно 600 619 гривень, 50 копійок.

02.07.2024 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, завершуючи реалізацію протиправного умислу направленого на отримання прибутку від продажу товару (предмету) гуманітарної допомоги та подальшого розподілу такого прибутку між собою та іншими невстановленими особами, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прибули до подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 де відбулася зустріч між останніми та ОСОБА_9 , в ході якої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передали ОСОБА_9 транспортний засіб Volkswagen T-Roc VIN WVGZZZA1ZKV040026 д.н.з. НОМЕР_4 , достовірно усвідомлюючи, що такий транспортний засіб є предметом гуманітарної допомоги. Крім того на виконання заздалегідь розробленого плану передали наступні документи: довіреність із внесеними недостовірними відомостями від ГО «Легіон Свої» в особі голови ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_9 нібито уповноважена бути представником ГО «Легіон Свої» з питань користування та експлуатації належним Організації автомобілем марки Volkswagen T-Roc VIN НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 ; декларацію про перелік товарів, які визнаються гуманітарною допомогою щодо транспортного засобу Volkswagen T-Roc VIN НОМЕР_1 . Після чого ОСОБА_9 передала, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали грошові кошти у сумі 14 900 доларів США, які сумі із попередні розрахунком становлять 15 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 02.07.2024 еквівалентно 600 619 гривень, 50 копійок.

У результаті вказаних кримінально протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично отримали та могли розпоряджатися незаконним прибутком у розмірі 600 619 гривень, що згідно з п. 2 примітки до ст. 201-2 КК України у триста п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить значний розмір.

02 липня 2024 року, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який намагався укрити свою незаконну діяльність за допомогою транспортного засобу марки Renault модель Megane, білого кольору із VIN: НОМЕР_6 із державним номерним знаком НОМЕР_7 .

В подальшому, для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, виконання завдань кримінального процесуального законодавства, з метою переслідування особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, було проведено невідкладний обшук транспортного засобу марки Renault модель Megane, білого кольору із VIN: НОМЕР_6 із державним номерним знаком НОМЕР_7 , в ході якого виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні прокурора.

Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси розглядалося клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, зазначене в даному клопотанні, та за результатом розгляду ухвалами слідчого судді клопотання неодноразово поверталося прокурору для усунення недоліків із зазначенням строків для їх усунення протягом 72 годин.

У зв`язку із викладеним, з метою забезпечення збереження вилученого майна, прокурор, усунувши недоліки клопотання, зазначені у мотивувальній частині ухвал слідчих суддів, повторно звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Прокурор відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та розглянути у його відсутність.

Власник майна ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялися про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, а також приймаючи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000734 від 12.06.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 02 липня 2024 року, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який намагався укрити свою незаконну діяльність за допомогою транспортного засобу марки «Renault», модель «Megane», білого кольору із VIN: НОМЕР_6 із державним номерним знаком НОМЕР_7 .

В подальшому, для проведення повного, всебічного та неупередженего досудового розслідування, виконання завдань кримінального процесуального законодавства, з метою переслідування особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, було проведено невідкладний обшук транспортного засобу марки Renault модель Megane, білого кольору із VIN: НОМЕР_6 із державним номерним знаком НОМЕР_7 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-митні документи на автомобіль марки «Renault», модель «Megane», VIN: НОМЕР_6 на 21 арк.;

-пусті аркуші паперу формату А4 із відтиском печатки ТОВ «ВІАСОЛІС» та підписом на 5 арк.;

-реєстраційний талон на автомобіль марки «Renault», модель «Megane», VIN: НОМЕР_6 ;

-друковане оголошення про продаж автомобіля на аркуші паперу формату А4 із зазначеними мобільними номерами « НОМЕР_8 , НОМЕР_9 »;

-акт прийому передачі транспортного засобу на автомобіль марки «Volkswagen T-ROC», 05.02.2019 р.в. із VIN: НОМЕР_10 від 02.07.2024 року на 1 арк.

-довіреність від 02.07.2024 року від імені Голови ГО «Легіон Свої» ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_9 на право користування автомобілем марки «Volkswagen T-ROC» на 1 арк.;

-транспортний засіб марки «Renault», модель «Megane», білого кольору із VIN: НОМЕР_6 із державним номерним знаком НОМЕР_7 .

В подальшому, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.07.2024 року було надано дозвіл на проведення невідкладного обшуку транспортного засобу марки Renault модель Megane, білого кольору із VIN: НОМЕР_6 із державним номерним знаком НОМЕР_7 .

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчим своєчасно було подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, проте за результатом розгляду такого клопотання слідчими суддями постановлялися ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків.

Після чого, прокурор, усунувши недоліки клопотання, своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, а тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок стороною обвинувачення і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії. (Аналогічна правова позиція щодо правових наслідків пропуску строку виконання обов`язку детально висвітлена в Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 63/15845/2019).

Слідчий суддя прийшов до висновку, що вилучене під час обшуку майно може містити у собі інформацію щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України в рамках кримінального провадження, з огляду на наступне.

Вилучені під час обшуку документи можуть містити у собі інформацію щодо незаконних дій з реалізації транспортних засобів, які є предметами гуманітарної допомоги, а тому потребують детального аналізу, є предметами для дослідження судових почеркознавчих експертиз, на проведення яких об`єктивно потрібен певний час, а тому відповідають критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучений транспортний засіб марки «Renault», модель «Megane», білого кольору із VIN: НОМЕР_6 із державним номерним знаком НОМЕР_7 належить на праві власності ОСОБА_6 .

03.07.2024 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України за кваліфікуючими ознаками: продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчинений у значному розмірі за попередньою змовою групою осіб під час воєнного стану.

Слідчий суддя враховує, що санкція ч. 3 ст. 201-2 КК України передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна.

Відповідно до чого належний на праві власності ОСОБА_6 транспортний засіб в подальшому може бути використаний для забезпечення покарання у вигляді конфіскації майна, а тому на нього доцільно накласти арешт з метою забезпечення його збереження та уникнення можливості його перереєстрації на третю особу.

Виходячи із вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучення та арешт майна у даному випадку в подальшому унеможливить знищення речових доказів в рамках кримінального провадження та може забезпечити можливе покарання у вигляді конфіскації майна.

Отже, як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та може бути використане для забезпечення можливого покарання у вигляді конфіскації майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що існує ризик можливого відчуження або знищення майна, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів в рамках кримінального провадження та забезпечення можливого покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що арешт майна у даному випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000734 від 12.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 02.07.2024 року під час проведення обшуку транспортного засобу марки «Renault», моделі «Megane», білого кольору із VIN: НОМЕР_6 із державним номерним знаком НОМЕР_7 , а саме на:

-митні документи на автомобіль марки «Renault», модель «Megane», VIN: НОМЕР_6 на 21 арк.;

-пусті аркуші паперу формату А4 із відтиском печатки ТОВ «ВІАСОЛІС» та підписом на 5 арк.;

-реєстраційний талон на автомобіль марки «Renault», модель «Megane», VIN: НОМЕР_6 ;

-друковане оголошення про продаж автомобіля на аркуші паперу формату А4 із зазначеними мобільними номерами « НОМЕР_8 , НОМЕР_9 »;

-акт прийому передачі транспортного засобу на автомобіль марки «Volkswagen T-ROC», 05.02.2019 р.в. із VIN: НОМЕР_10 від 02.07.2024 року на 1 арк.

-довіреність від 02.07.2024 року від імені Голови ГО «Легіон Свої» ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_9 на право користування автомобілем марки «Volkswagen T-ROC» на 1 арк.;

-транспортний засіб марки «Renault», модель «Megane», білого кольору із VIN: НОМЕР_6 із державним номерним знаком НОМЕР_7 .

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1