гСправа № 187/1963/24 Провадження №1-кп/0187/147/24
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості від 22.10.2024 року у кримінальному провадженні № 0000393 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с Вітрівка Криничанського району Дніпропетровської області, громадянин України, українець, освіта середня, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває, раніше не судимий

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України, -

за участі сторін кримінального провадження обвинуваченго ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2019 року (справа № 187/1757/19), яка набрала законної сили 03.12.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення до останнього у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Незважаючи на зазначену постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2019 року, маючи реальну можливість виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання вказаної постанови суду, що набрала законної сили та продовжував керувати транспортними засобами за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 не виконуючи рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області, 21 червня 2020 року, о 23 годині 45 хвилин по вулиці Центральна № 145, с Хутірське Дніпровського району, Дніпропетровської області керував транспортним засобом, а саме автомобілем «BMW-3240», реєстраційний номер НОМЕР_1 будучи позбавленим права керувати транспортним засобом строком на 1 років. Правопорушення вчинив повторно протягом року. Крім того, керуючи автомобілем «BMW-3240» не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дерево, при цьому виїхав за межі проїзної частини. Разом з цим, керував вищевказаним автомобілем, з ознаками алкогольного сп`яніння, останньому запропоновано згідно п. 2.5 ПДР України пройти позачерговий огляд на стан алкогольного сп`яніння на тест газоаналізатор «ДРАГЕР ARBL 0905», на що останній погодився. Результат огляду виявився позитивний 1,98 проміле. Відносно останнього було складено адміністративні протоколи за ст. 124 та ч. 1 ст. 130, Кодексу України про адміністративні правопорушення, які в подальшому направлено на розгляд до Петриківського районного суду Дніпропетровської області.

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15.07.2020 року (справа № 187/834/20), яка набрала законної сили 28.07.2020 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяча двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Однак, продовжуючи умисно не виконувати постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, ОСОБА_3 , 06.10.2020 року о 13 годині 15 хвилин знаходячись по АДРЕСА_3 знову керував транспортним засобом, а саме автомобілем «BMW-324D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення координації руху), від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відносно останнього було складено адміністративний протокол за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2020 року (справа № 187/1344/20), яка набрала законної сили 03.11.2020 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяча вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Крім того, 18.07.2022 року о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , продовжуючи умисно не виконувати постанови суду, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, знаходячись на автодорозі Т0414 в с Чаплинка Дніпровського (Петриківського) району Дніпропетровської області знову керував транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відносно останнього було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 08.08.2022 року (справа № 187/777/22), яка набрала законної сили 19.08.2022, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяча).

Так, ОСОБА_3 не виконуючи рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області, 29 січня 2023 року, о 09 годині 45 хвилин по проспекту Петра Калнишевського, смт Петриківка Дніпровського району, Дніпропетровської області керував транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_3 будучи позбавленим права керувати транспортним засобом строком на 10 років. Правопорушення вчинив повторно протягом року. Крім того, керував вищевказаним автомобілем, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відносно останнього було складено адміністративні протоколи за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130, Кодексу України про адміністративні правопорушення, які в подальшому направлено на розгляд до Петриківського районного суду Дніпропетровської області.

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 року (справа № 187/137/23), яка набрала законної сили 28.02.2023 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяча вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років та безоплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, 15.02.2023 року о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , продовжуючи умисно не виконувати постанови суду, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, знаходячись по АДРЕСА_3 знову керував транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом строком на 6 років. Правопорушення вчинив повторно протягом року. Також, керував вищевказаним автомобілем, з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відносно останнього було складено адміністративні протоколи за ч. 4 ст. 126 ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 року (справа № 187/275/23), яка набрала законної сили 20.03.2023, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Також, 24.04.2023 року о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , продовжуючи умисно не виконувати постанови суду, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, знаходячись по АДРЕСА_3 знову керував транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом строком на 10 років. Правопорушення вчинив повторно протягом року. Також, керував вищевказаним автомобілем, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, порушення координації руху). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відносно останнього було складено адміністративні протоколи за ч. 5 ст. 126 ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29.05.2023 року (справа № 187/770/23), яка набрала законної сили 09.06.2023, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Крім того, 13.10.2023 року о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , продовжуючи умисно не виконувати постанови суду, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, знаходячись по АДРЕСА_4 знову керував транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом строком на 10 років. Правопорушення вчинив повторно протягом року. Також, керував вищевказаним автомобілем, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, порушення координації руху). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відносно останнього було складено адміністративні протоколи за ч. 5 ст. 126 ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2023 року (справа № 187/2022/23), яка набрала законної сили 14.11.2023, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Окрім того, 20.01.2024 року о 23 годині, ОСОБА_3 , продовжуючи умисно не виконувати постанови суду, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, знаходячись по АДРЕСА_3 знову керував транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом строком на 10 років. Правопорушення вчинив повторно протягом року. Разом з цим, керував вищевказаним автомобілем, з ознаками алкогольного сп`яніння, останньому запропоновано згідно п. 2.5 ПДР України пройти позачерговий огляд на стан алкогольного сп`яніння на тест газоаналізатор «Drager Alkotest 6810», на що останній погодився. Результат огляду виявився позитивний 2.17 проміле. Відносно останнього було складено адміністративні протоколи за ч. 5 ст. 126 ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2024 року (справа № 187/129/24), яка набрала законної сили 23.02.2024, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років та без конфіскації транспортного засобу.

В подальшому 12.10.2024 року о 12 годині 50 хвилин, продовжуючи умисно не виконувати постанови Петриківського районного суду, яким його позбавлено права керування транспортними засобами, ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_5 знову керував транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на якому відсутній задній грязезахисний фартух чи бризковик, у зв`язку із чим відносно останнього було складено адміністративні протоколи за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вищевказані адміністративні матеріали в подальшому направлено до Петриківського районного суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

Отже, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність рішень Петриківського районного суду Дніпропетровської області, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, систематично вчиняв умисні дії, спрямовані на їх невиконання, в період часу з грудня 2019 року по лютий 2024 року.

Наведені дії, ОСОБА_3 кваліфіковано за частиною 1 статті 382 КК України - умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

22.10.2024 року між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 було укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов: підозрюваний ОСОБА_3 , у порядку ч. 2 ст. 469 КПК України щодо укладання угоди про визнання винуватості, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії не тяжкого злочину та повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, надав свідчення щодо невиконання судового рішення. Крім того ОСОБА_3 , щиро розкаявся у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та зобов`язується:

а) беззастережно визнати в повному обсязі у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення;

б) сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального правопорушення щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду кримінального провадження в суді.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 382 КК України призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання з визначенням мінімального іспитового строку.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_8 узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ч. 4 ст. 469 КПК України).

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченого взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_6 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі строком на два роки зі звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням на мінімальний строк, передбачений ст.75 КК України, та встановленням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки на думку суду, призначення такого покарання матиме належний виховний вплив на обвинуваченого та буде сприяти його виправленню, призведе до позитивних змін в його особистості та формуванню у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 314, 374, 394, 471, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 22.10.2024 року між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393 від 12.10.2024 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного йому покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк рахувати з часу проголошення вироку.

Речові докази: оптичний диск DVD-R зберігати в матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1