У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/791/24

Провадження №1-кп/377/53/24

17 жовтня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000047 від 08 вересня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чистогалівка Чорнобильського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого на посаді верстатника деревообробних верстатів в ТОВ «РОЯЛ НІКА», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження за наступних обставин.

07 вересня 2024 року, близько 23 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі своєю дружиною ОСОБА_4 , вирішив заподіяти останній тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , у вищевказаний час, перебуваючи у вищевказаному місці, підійшов до потерпілої ОСОБА_4 та правою рукою, стиснутою в кулак, наніс останній удар в область обличчя, а саме нижньої губи.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця по зовнішній поверхні нижньої губи зліва з переходом на слизову та синця на лівій щоці, які утворились не менш як 2-х дій тупим предметом по механізму удару та тертя.

Крім того, реалізуючи свій умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , у вищевказаний час, перебуваючи у вищевказаному місці, підійшов до потерпілої ОСОБА_4 та правою рукою, стиснутою в кулак, наніс останній удар в область обличчя, а саме нижньої губи.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців на правій та лівій передньо - бокових поверхнях шиї, які утворились не менш як 5-х дій тупим предметом, по механізму удару, тиснення та тертя.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування як кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

До суду потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 подали заяви про закриття кримінального провадження на підставі статті 46 КК України у зв`язку з тим, що вони примирилися. Потерпіла ОСОБА_4 не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав подану заяву про закриття кримінального провадження на підставі статті 46 КК України в зв`язку з тим, що вони з потерпілою ОСОБА_4 примирилися, вона не має до нього претензій матеріального та морального характеру, просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала подану нею заяву про закриття кримінального провадження на підставі статті 46 КК України в зв`язку з тим, що вони з обвинуваченим ОСОБА_5 примирилися, вона не має до нього претензій матеріального та морального характеру.

Прокурор у судовому засіданні проти закриття кримінального провадження на підставі статті 46 КК України не заперечував, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 , який вважається таким, що вчинив кримінальний проступок вперше, оскільки в силу статті 89 КК України не судимий, примирився з потерпілою, претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого у потерпілої відсутні.

Захисник у судовому засіданні проти закриття кримінального провадження на підставі статті 46 КК України також не заперечувала, посилаючись на наявність підстав для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Вислухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого та захисника, суд дійшов наступного висновку.

Зі змісту пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з частиною 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно зі статтею 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

З дослідженої в судовому засіданні довідки УІТ ГУНП в Київській області № 91-10092024/32032 від 10.09.2024 вбачається, що судимості за попередні кримінальні правопорушення є погашеними в силу статті 89 КК України.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 1 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вказано про те, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 січня 2020 року у справі № 455/1490/17 під вчиненням злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості вперше розуміється те, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасовано новим кримінальним законом.

Таким чином, оскільки в обвинуваченого ОСОБА_5 судимості за попередні кримінальні правопорушення є погашеними в силу статті 89 КК України, то він вважається таким, що вчинив вперше інкримінований йому кримінальний проступок.

З урахуванням наведеного та зважаючи на те, що обвинувачений примирився з потерпілою, яка не має до нього претензій матеріального та морального характеру, є таким, що вперше вчинив кримінальний проступок, згоден на звільнення його від кримінальної відповідальності за вказаною вище підставою, обставин, які б перешкоджали звільненню від кримінальної відповідальності обвинуваченого не встановлено, суд дійшов висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України в зв`язку із примиренням винного з потерпілою та закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 284 - 286 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України в зв`язку із примиренням винного з потерпілою та закрити кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000047 від 08 вересня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1