Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3572/24

Номер провадження: 1-кс/511/883/24

19.09.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

користувача майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000642, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що 12.09.2024 до Роздільнянського РВП ГУНП в Олеській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 12.09.2024 біля 18:30 год. при в?їзді до с. Щербанка, Роздільнянського району, Одеської області, працівниками ДПСУ було зупинено автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS», НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , яка за попередньою змовою з невстановленими особами, перевозила чоловіка призовного віку, а саме гр. України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 , для здійснення ним незаконного перетину Державного кордону України.

Відомості по вказаному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000642 від 12.09.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України.

12.09.2024 в період часу з 19:48 год. по 20:10 год., проведено огляд місця події, а саме відкритої ділянки місцевості, розташованої при в`їзді до с. Щербанка, Роздільнянського району, Одеської області, на проїзній частині автомобільної дороги сполученням Одеса-Кучурган, за координатами «Google Maps» (46.6779350, НОМЕР_2 ), за результатами якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS» сріблястого кольору, р/н НОМЕР_1 , 2005 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_3 .

12.09.2024 в період часу з 21:44 год. по 22:06 год., у приміщенні службового кабінету ВПС «Степанівка», проведено огляд належного гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , мобільного телефону марки «IPHONE 12 Pro Max», сірого кольору,ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , який за результатами огляду було вилучено та поміщено до сейф-пакету №ІСR0193404.

12.09.2024 в період часу з 22:13 год. по 22:47 год., у приміщенні службового кабінету ВПС «Степанівка», проведено огляд належного гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 , мобільного телефону марки «IPHONE 13 Pro», темно-сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , який за результатами огляду було вилучено та поміщено до сейф-пакету №ІСR0193405.

На даний час органами досудового розслідування вилучене майно визнано речовим доказом по матеріалам кримінального провадження.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав частково , просив накласти арешт на телефони та автомобіль у вигляді заборони відчудження, оскільки на даний час речові докази слідством оглянуті

Користувач майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та просила не накладати арешт та повернути автомобіль та телефони.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000642, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Частина перша статті 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до постанови слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , від 13 вересня 2024 року, вищевказане майно визнано речовим доказом.

Положення статті 98 КПК України регламентують, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно пункту першого частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При цьому, слідчий суддя при розгляді клопотання врахував: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

При цьому, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

На підставі встановлених обставин, а також зважаючи на те, що вилучене під час досудового розслідування майно має значення речового доказу та є підстави вважати, що в подальшому може бути використане, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що вказане клопотання є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження на тимчасово вилучене майно з метою збереження в якості речових доказів, а саме:

автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS» сріблястого кольору, р/н НОМЕР_1 , 2005 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_3 ;

мобільний телефон марки «IPHONE 12 Pro Max», сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ;

мобільний телефон марки «IPHONE 13 Pro», темно-сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1