Справа № 756/4760/20 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4688/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01 липня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 липня 2024 року ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме до 29 серпня 2024 року включно.

В обґрунтування мотивів ухваленого рішення суд вказав про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_8 іОСОБА_9 , виконання ними процесуальних рішень, суд вважав за необхідне продовжити кожному з них запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 вказано на необґрунтованість ухвали суду першої інстанції та наявність підстав для її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив про те, прокурором не наведено доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, адже ОСОБА_8 не вчиняв спроб втечі, не переховувався від слідства та суду, не вчиняв спроб незаконного впливу на свідків. Вказав, що у своєму клопотанні прокурор як на підставу доведеності ризику переховування від суду послався на обставини 2019-2020 років, тоді як після 2020 року обвинувачений належно виконував свої процесуальні обов`язки та приймав участь у судових засіданнях. Також вказав, що обвинуваченим ОСОБА_8 24.01.2023 укладено контракт добровольця територіальної оборони, що виключає ризик його переховування та втечі, однак суд не врахував вказану обставину, як і те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання на території м. Києва, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також відмічений подякою за зразкове виконання службових обов`язків. Вважає, що прокурором не доведена неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а судом не враховано письмові пояснення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які виявили бажання взяти обвинуваченого на поруки, забезпечивши його неухильну явку та належну процесуальну поведінку. Відтак, просив оскаржувану ухвалу щодо ОСОБА_8 скасувати та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистої поруки або інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі (домашній арешт, особисте зобов`язання).

Ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 01 липня 2024 року щодо ОСОБА_9 не оскаржується.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника обвинуваченого, який подану апеляційну скаргу підтримав та вказав, що з 06.08.2024 року обвинувачений перебуває під вартою на підставі іншої ухвали суду; прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з апеляційної скарги захисника, ним порушене питання про скасування ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 01 липня 2024 року.

Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції була постановлена 01 липня 2024 року, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою був визначений до 29 серпня 2024 року. Проте, згідно з інформацією, наданою захисником в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, із 06.08.2024 року обвинувачений утримується під вартою на підставі іншої ухвали Деснянського районного суду м. Києва. На день розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 01 липня 2024 року фактично втратила чинність, висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.

При цьому необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч. 1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у однин із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і у нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у низці статей чинного КПК України. Зокрема, аналіз положень ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 196, ч. 3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, можлива лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що вказує на необґрунтованість вимог захисника обвинуваченого в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що відповідно до вимог ст. 407 КПК України до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення, пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання шляхом залишення цього рішення без змін. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого, яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтами у апеляційних скаргах.

Колегія суддів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.

Поряд із цим, як вже було зазначено колегією суддів вище, скасованим може бути лише діюче судове рішення, таке, яке породжує певні юридичні наслідки. Строк дії ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 01 липня 2024 року закінчився 06.08.2024 року. Те, що ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 01 липня 2024 року на час ухвалення судом апеляційної інстанції рішення за апеляційною скаргою захисника є не діючою унеможливлює її скасування.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 01 липня 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу захисника обвинуваченого без задоволення, а зазначену ухвалу в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01 липня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4