Справа № 296/9912/24
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчої слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 191, ч. 1 ст. 362 та ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні №0001367 від 02 травня 2023 року, -

встановив:

Слідча слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим заступником начальника відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , відповідно до змісту якого просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Житомир, українки, громадянки України, з вищою освітою, тимчасово непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення строку дії ухвали.

В обґрунтування поданого клопотання слідча ОСОБА_4 зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0001367, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст.191, ч.1 ст.362 та ч.1 ст.366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 обіймаючи посаду провідного фахівця-бухгалтера Житомирського РЦПК, у період часу з квітня 2020 року по грудень 2022 року, являючись службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи у власних інтересах та інтересах третіх осіб, маючи корисливий мотив і мету незаконно покращити особистий фінансовий стан та фінансовий стан третіх осіб за рахунок чужого майна, тим самим маючи умисел на привласнення та розтрату грошових коштів належних Житомирському РЦПК, достовірно знаючи про встановлений порядок нарахування та перерахування на карткові рахунки працівникам Центру заробітної плати та нехтуючи ним, всупереч нормативно-правовим актами України з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності, установчим документам Центру, посадовій інструкції провідного фахівця-бухгалтера Житомирського РЦПК, маючи доступ до управління та розпорядження грошовими коштами на розрахунковому рахунку Центру, призначеними для оплати праці та інших розрахункових операцій, використовуючи службовий комп`ютер, шляхом несанкціонованої зміни інформації у відомості розподілу виплат працівникам Житомирського РЦПК, яка оброблюється в автоматизованій системі дистанційного обслуговування «Приват24», завищила суму заробітної плати, яка підлягала до виплати, та у подальшому здійснила несанкціоноване перерахування грошових коштів на особисті карткові рахунки, відкриті у банківській установі АТ КБ «ПриватБанк», на загальну суму 172 594,19 грн.

До того ж, за вказаних вище обставин, ОСОБА_7 обіймаючи посаду провідного фахівця-бухгалтера Житомирського РЦПК, у період з квітня по грудень 2021 року внесла завідомо неправдиві відомості до офіційних документів Центру, та зловживаючи своїм службовим становищем, здійснила розтрату бюджетних коштів на користь третіх осіб, а саме: ОСОБА_8 , яка є її матір`ю, на загальну суму 97 305,04 грн.

Зазначеними незаконними діями, вчиненими ОСОБА_7 , завдано майнової шкоди Житомирському РЦПК на загальну суму 269 899,23 грн.

19.09.2024 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 191, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України, яке не було їй вручено внаслідок не встановлення місцезнаходження.

Відповідно до відомостей наданих Державною прикордонною службою України підозрювана ОСОБА_7 07.12.2022 перетнула державний кордон України та на теперішній час її місцезнаходження невідоме.

17 жовтня 2024 року слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваної ОСОБА_7 у державний та міжнародний розшук.

Необхідність обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор обґрунтовують тим, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України:

- підозрювана ОСОБА_7 , з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки на даний час перебуває у розшуку (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- не виключена можливості знищення, приховування ОСОБА_7 речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі знарядь вчинення кримінального правопорушення (п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- підозрювана ОСОБА_7 може вплинути на свідків у кримінальному провадженні, з метою побудови власної версії захисту, виправдання своїх дій, викривлення або зміни їх показів (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- перебуваючи на волі підозрювана ОСОБА_7 може продовжити злочинну діяльність (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Додатково прокурор наголосила на наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник підозрюваної ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Зазначав, що ОСОБА_7 не набула статусу підозрюваної. Вона виїхала за межі України в 2022 році, а повідомили про підозру лише у жовтня 2024 року, тому повідомлення про підозру мало бути вручене у порядку, передбаченому п.7 ст.135 КПК України: повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Як вбачається із наведених норм КПК України, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливе виключно щодо особи, яка набула статусу підозрюваної/обвинуваченої.

За змістом ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

У відповідності до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частинами 1 та 2 статті 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, шляхом вручення їй повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ч.1 ст.136 КПК України).

Так, 19 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_7 було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 191, ч. 1 ст. 362 та ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, однак його не вручено внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте повідомлення про підозру отримано її матір`ю ОСОБА_8 . 19.09.2024.

Отже, органом досудового розслідування вжито належних заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, та вона набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні №0001367.

Посилання захисника на те, що повідомлення про підозру мало бути вручено ОСОБА_7 як особі, яка проживає за кордоном, згідно з міжнародним договором про правову допомогу, є необгрунтованим, оскільки така переховується від органів досудового розслідування, її місце проживання невідоме, що унеможливлює звернення органу досудового розслідування із клопотанням в порядку міжнародної правової допомоги.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчою та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , можливо, вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2, 4 ст. 191, ч. 1 ст. 362 та ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, що підтверджується, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; рапортами від 28.04.2023, 17.09.2024, 18.09.2024, 16.09.2024; заявою про вчинення злочину №01-08/147 від 28.04.2023; протоколами допиту свідка від 22.05.2023, 05.08.2024; ухвалою суду №296/676/24 від 24.01.2024; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 31.01.2024; листами про надання інформації №38/01-05 від 31.01.2024, №04-08-2-06/11203 від 06.08.2024; висновками експерта від 31.01.2024, 09.07.2024; протоколом огляду від 15.07.2024; повідомленням про підозру від 19.09.2024; протоколом додаткового допиту свідка від 26.09.2024; листами.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Перевіряючи доводи слідчої та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи є обґрунтованими.

Зокрема, існує ризик того, що ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке їй загрожує.

Так, 17.10.2024 та 23.10.2024 постановами слідчої слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 оголошено в державний та міжнародний розшук ОСОБА_7 .

У відповідності до листа головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби № СЕД-39629-2024 від 25.09.2024, ОСОБА_9 виїхала з України 07.12.2022.

Також існує ризик того, що підозрювана ОСОБА_7 може вплинути на свідків у кримінальному провадженні, з метою побудови власної версії захисту, виправдання своїх дій, викривлення або зміни їх показів.

Ризик знищення, приховання речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , органом досудового розслідування не доведено.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваної під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Оскільки за обставин даного кримінального провадження підозрюваній інкримінується вчинення тяжкого злочину, з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться в тому числі до притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, - більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної та не буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на початковій стадії досудового розслідування.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, на теперішній час не встановлено.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Як вже зазначено судом, згідно листа головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби № СЕД-39629-2024 від 25.09.2024, ОСОБА_9 виїхала з України 07.12.2022.

Постановою слідчої ОСОБА_4 від 17.10.2024 в межах кримінального провадження №0001367 від 02 травня 2023 року оголошено розшук ОСОБА_7 .

Постановами слідчої ОСОБА_4 від 17.10.2024 та від 23.10.2024 в межах кримінального провадження №0001367 від 02 травня 2023 року оголошено міжнародний розшук ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчої слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.132, 176, 178, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчої слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше, як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд, за участю підозрюваного розглядає питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1