Житомирський апеляційний суд
Справа №295/982/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/461/24
Категорія ст.537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретарів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2024 року, якою частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 про зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2024 року частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 про зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що період перебування засудженого ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі після набрання вироку Вінницького апеляційного суду від 18.01.2021 законної сили, у зв`язку із розглядом його касаційної скарги або очікуванням розумного часу для відправлення у виправну установу для відбуття призначеного покарання, в період з 12.02.2021 по 03.10.2021, не є попереднім ув`язненням в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України та не може бути врахований за правилами вказаної норми, а тому у вказаній частині клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , як вбачається з її змісту, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому в строк покарання по вироку Вінницького апеляційного суду строк попереднього ув`язнення з 12.02.2021 по 03.10.2021 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII, оскільки в даний період він перебував під вартою у даному кримінальному провадженні.

В доповненнях до апеляційної скарги, засуджений просить зарахувати йому у строк покарання період його перебування під домашнім арештом.

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 до суду не з`явилися, були належним чином повідомлені, заявили клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим, тобто ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України та вмотивованим, тобто таким, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У ч.ч. 1, 2 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами і доповненнями) зазначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується до підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Порядок попереднього ув`язнення визначається цим Законом та КПК України.

Частиною четвертою ст.532 КПК України встановлено, що судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 03.07.2020 ОСОБА_7 визнано невинуватим за ч.1 ст.115 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочину.

Вироком Вінницького апеляційного суду від 18.01.2021 скасовано вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 03.07.2020, ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 11 років позбавлення волі.

12.02.2021 ОСОБА_7 затриманий на виконання вироку Вінницького апеляційного суду від 18.01.2021.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 27.01.2023, який залишений без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 18.12.2023, ОСОБА_7 визнано невинуватим за ч.3 ст.15, ч.5 ст.185, ч.5 ст.185 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цих злочинів. ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 11 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховано з моменту приведення до виконання вироку Вінницького апеляційного суду від 18.01.2021, зараховано в цей строк відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк перебування його під вартою по вказаній справі з дня затримання 13.03.2018 по 13.09.2018.

Згідно відповіді начальника ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» від 26.01.2024р., ОСОБА_7 на час розгляду кримінального провадження №0000045 був взятий під варту 29.03.2017. Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27.06.2017 ОСОБА_7 змінений запобіжний захід на домашній арешт та він звільнений з під варти в залі судового засідання. 12.02.2021 взятий під варту на виконання вироку Вінницького апеляційного суду від 18.01.2021. 27.08.2021 вибув до ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі ухвали Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.06.2021 для участі у розгляді справи судом касаційної інстанції. 03.10.2021 повернувся до ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» (а.п. 43).

В період з 29.03.2017 по 27.06.2017 відносно ОСОБА_7 було застосовано тримання під вартою, як міра запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000045 за ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2024 року ОСОБА_7 зараховано строк його попереднього ув`язнення в період з 29.03.2017 по 27.06.2017, у строк остаточного покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 27.01.2023, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII), тобто з розрахунку де одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Що стосується доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , про необхідність зарахування йому, в строк відбуття покарання, за правилами визначеними ст. 72 КК України терміну перебування в слідчому ізоляторі під час касаційного перегляду ухвали Вінницького апеляційного суду від 18.01.2021 року, то зазначені доводи, на думку колегії суддів, задоволенню не підлягають, оскільки перебування в умовах СІЗО після набрання вироком законної сили не є попереднім ув`язненням у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», тому не підлягають зарахуванню.

Що стосується доводів апелянта про зарахування у строк покарання періоду перебування ОСОБА_7 під домашнім арештом, то вони не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги не порушувались у клопотанні адвоката ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та судом першої інстанції не перевірялися, а тому апеляційний суд позбавлений можливості надати таким доводам оцінку.

В свою чергу сторона захисту не позбавлена можливості звернутися з новим клопотанням до суду про зарахуванням домашнього арешту в строк покарання.

Крім цього, матеріали судової справи не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_7 перебував під домашнім арештом у вказаному провадженні.

Всі вищенаведені обставини щодо тривалості періоду попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_7 були предметом детального аналізу суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Інших строків попереднього ув`язнення, які б підлягали зарахування в строк покарання під час розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зарахування строків попереднього ув`язнення до строків покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та відсутність підстав для зарахування у строк попереднього ув`язнення строк відбування покарання під час касаційного перегляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2024 року, якою частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 про зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: