Єдиний унікальний номер 205/1146/20
Єдиний унікальний номер 205/1146/20
1-кп/205/26/24
У Х В А Л А

22 липня 2024 року м.Дніпро

Колегія суддів Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000119 за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001450 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника

в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, зокрема, переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, з урахуванням передбаченої за нього нижньої межі санкції у вигляді семи років позбавлення волі, що унеможливлює звільнення від кримінальної відповідальності з іспитовим строком, а тому останній може переховуватися з метою уникнення відбування покарання у вигляді позбавлення волі. Також, прокурор зазначила, що доказом існування даного ризику є зухвала поведінка обвинуваченого під час застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме відмови від участі у судових засіданнях, а також спроби втечі з-під варти. Окрім того, прокурор вказала на існування ризику незаконного впливу на свідків або потерпілих, оскільки ОСОБА_6 відомо анкетні дані потерпілих, її місце мешкання та місце роботи, у зв`язку з чим ОСОБА_6 може шляхом вмовлянь, погроз або іншим чином з метою уникнення від відповідальності незаконно впливати на потерпілих, крім того ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків чи понятих шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування у кримінальному провадженні. Також прокурор зазначив, що наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів та відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, які зазначені прокурором у клопотанні не доведені. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив, що відмовився від отримання в порядку ч. 2 ст. 184 КПК України копії клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки вважає, що отримання ним копії клопотання означатиме його згоду з ним.

Захисник адвокат ОСОБА_9 заперечував проти продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та тривалість перебування обвинуваченого ОСОБА_6 .

Колегія суддів, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, запобігання спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає доведеними зазначені ризики, передбачені п.п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень з огляду на наступне.

Колегія вважає, що, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, пов`язаного із спричиненням тяжких тілесних ушкоджень потерпілим, під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від суду, адже він не має достатніх соціальних зв`язків, неодружений, не має дітей та інших осіб на утриманні, не має постійного місця роботи та реєстрації постійного місця проживання. Окрім того, судом враховується, що на теперішній час відносно ОСОБА_6 здійснюється судове провадження у Петриківському районному суді Дніпропетровської області за обвинуваченням у вчиненні інших тяжких та особливо тяжких злочинів, що додатково обґрунтовує ризик переховування останнього від суду.

Окрім того, колегія суддів, приймає до уваги, наявність у матеріалах справи інформації щодо спроби втечі ОСОБА_6 з під-варти, що також додатково обґрунтовує ризик переховування останнього від суду.

Також, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки останні на теперішній час ще не допитані в судовому засіданні. Незаконний вплив на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні може здійснюватися, зокрема, шляхом їх залякування, адже обвинуваченому відомо місце проживання останніх.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим та доведеним ризик вчинення ОСОБА_6 інших злочинів, оскільки в судовому засіданні встановлено, що останній неодноразово був засуджений за вчинення різних злочинів, в тому числі й корисливих та насильницьких злочинів, а також за злочини проти правосуддя та авторитету державної влади, що обумовлює ризик продовження ним злочинної діяльності і вчинення інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, колегія суддів враховує висновки суду апеляційної інстанції, викладені в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2024 року за результатами перегляду ухвали Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, відповідно до яких тривалість перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою хоча й має місце, проте враховується складність даного кримінального провадження, об`єм матеріалів, які досліджуються судом, кількість епізодів, кількість обвинувачених, а також поведінка учасників кримінального провадження, тому ця обставина не може свідчити, що вона перешкодила чи могла перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на систематичну неявку в судові засідання захисників, які здійснюються захист обвинуваченого ОСОБА_6 , що відбувається протягом у сього періоду судового провадження і призводить до невиправданого затягування судового розгляду. Зазначені дії сторони захисту унеможливлюють здійснення судового розгляду та призводить до необхідності залучення захисників в порядку ст. 53 КПК України лише для розгляду клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з чим колегія суддів розцінює зазначені дії сторони захисту як прояв зловживання процесуальними правами з метою штучного створення умов для затягування судового розгляду та порушення розумних строків судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, сукупність вищенаведених ризиків, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, обумовлює висновок колегії суддів про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, колегія суддів враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність у нього соціальних зв`язків, відсутність родини та неповнолітніх дітей.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених прокурором ризиків, а саме незаконного впливу обвинуваченим на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, ризику переховування від суду та ризику вчинення ним інших злочинів.

Окрім того, в ході розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше продовженому обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала. Інші, більш м`які запобіжні заходи, в тому числі й цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, на думку колегії суддів не спроможні забезпечити належне виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 19 вересня 2024 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_10