Справа № 185/7779/24
Номер провадження 1-кс/194/297/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області клопотання прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , 25 липня 2024 року близько о 21:00 год., знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 . В цей час між ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, наніс удар долонею лівої руки в праву половину обличчя своєї дружини ОСОБА_5 , після чого вона вдарилася потиличною ділянкою голови об стіну будинку та впала на правий бік. ОСОБА_6 піднялася, після чого, ОСОБА_7 наніс їй ще один удар лівою долонею в область правої половини обличчя, взяв її під руки та тягнув таким чином до порога будинку, після чого, взявши ОСОБА_6 за ноги потягнув по східцях порогу до приміщення домоволодіння, а саме до спальної кімнати, де поклав на підлогу. Знаходячись в лежачому стані, на підлозі ОСОБА_6 , почала виражатися в бік ОСОБА_7 нецензурною лайкою. ОСОБА_7 , підійшовши до ОСОБА_6 , наніс їй не менше 4 5 ударів правою ногою в область передньої та лівої поверхні тулубу.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 померла на місці вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 , спричинив своїй дружині ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: синців в лобно-скроневій ділянці зліва, в щічній ділянці зліва, в лобно-скроневій ділянці справа, біля зовнішнього кута правого ока з розповсюдженням на верхню та нижню повіки, на спинці носу, в проекції кута нижньої щелепи справа, на підборідді зліва, в проекції завитка правої вушної раковини, на верхній повіці лівого ока, на ніжній губі зліва та справа, на передній поверхні грудної клітини в правій підключичній ділянці, на бічній поверхні грудної клітини по середньо-ключичній, передньо-, середньо-, задньо-пахвовій лініям в проекції від рівня 4 ребра до 12 ребра з розповсюдженням на праву поперекову ділянку, на бічній поверхні грудної клітини зліва по передньо, середньо-, задньо-пахвовій лініям в проекції від рівня 5 ребра до 12 ребра з розповсюдженням на поперекову ділянку, також в проекції великого крила правої клубової кістки, в проекції внутрішньо-нижнього квадранту лівої молочної залози та правої молочної залози, з розповсюдженням до рівня 8-х ребер зліва та справа по середньо-ключичній лініям, на зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третини, на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, на передній поверхні в нижній третині, на зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, на тильній поверхні лівої кисті, на зовнішній поверхні правого плечового суглобу, на передній поверхні лівого стегна в нижній третині, передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на передній поверхні правого колінного суглобу, на зовнішній поверхні правого кульшового суглобу, на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині; садна в проекції лобно-скроневої ділянки зліва, підборіддя зліва, в лобно-скроневій ділянці справа, верхній та нижній повіці правого ока, на кінчику носа справа, у виличній ділянці справа, в щічній ділянці справа, на підборідді по центру, по нижньому краю гілки нижньої щелепи справа, в скроневій ділянці зліва, в щічній ділянці зліва, по верхньому краю гілки нижньої щелепи зліва, на нижній губі зліва та справа, в проекції внутрішньо-нижнього квадранту лівої молочної залози та правої молочної залози, з розповсюдженням до рівня 8-х ребер зліва та справа по середньо-ключичній лініям, на передній поверхні правого плеча в нижній третині, правого передпліччя у верхній третині, на передній поверхні лівого плеча в нижній третині, на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу; забійні рани в проекції зовнішнього кута правого ока на тлі вищезазначених синця та садна, а також на тлі вищезазначеного синця та садна в проекції нижньої губи справа, на слизовій оболонці нижньої губи; переломи переломи ребер справа : 2 по білягрудинній лінії, 4,5,6,7 по білягрудинній лінії, 8,9,10,11 по середньо-ключичній лінії; 3,8,9,10,11 по середньо-ключичній лінії, 5 по задньо-пахвовій лінії, 6,7,8 по середньо-пахвовій ліній, 9,10,11,12 по біляхребтовій лінії, 10,12 по задньо-пахвовій лінії. Переломи ребер зліва: 3,7 по середньо-ключичній лінії; 8,9,10,11 по середньо-пахвовій лінії, 9,10,11,12 по біляхребтовій та по лопаточній лініям; ушкодження внутрішніх органів розриви та надриви легень, розриви та надриви селезінки.

Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження в області грудної клітини та живота за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілої та перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок сумісної тупої травми грудної клітини, живота, з двосторонніми переломами ребер, розривами легень, травматичним двостороннім гемотораксом (справа 185мл, зліва 125мл), розривами селезінки, гемоперитонеумом (1350мл), множинними синцями, саднами, забійними ранами тіла, яка ускладнилась гострою крововтратою, що й призвело до безпосередньої причини смерті та дана травма перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Умисні дії ОСОБА_5 згідно ст. ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визнаються домашнім насильством у формі фізичного насильства, наслідком якого стала смерть його дружини ОСОБА_6 .

Прокурор зазначає, що встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні. У зв`язку з чим, прокурор просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Зазначає, що ОСОБА_5 є пенсіонером, який має постійне місце проживання, також має сина. Просить врахувати щире каяття ОСОБА_5 .

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно листа Павлоградської окружної прокуратури від 17.09.2024 року за вих. №63-4810вих-24-63-106-1898-24, обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 26.07.2024 року №0000337 за обвинуваченням ОСОБА_5 направлено до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Згідно інформації з порталу Судова влада по справі № 185/9902/24, вбачається, що в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області 18.09.2024 року призначено склад суду у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 .

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Розглядаючи питання щодо обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує ст.ст. 177, 178 КПК України та вимоги ст. 194 КПК України, якою передбачено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Перелік доказів зібраних під час досудового розслідування, та які долучені до матеріалів клопотання щодо підтвердження обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри, є вагомими, при цьому слідчий суддя вважає, що більш детальну оцінку вказаним доказам надасть суд в ході судового розгляду під час вивчення змісту цих доказів та під час перебування в нарадчій кімнаті при прийнятті остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, однак на даній стадії судового провадження, на думку слідчого судді, цього достатньо для вирішення питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні прокурора.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.07.2024 року за №0000337 за ч. 2 ст. 121 КК України.

26.07.2024 року о 09-40 год. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

26.07.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

27.07.2024 року ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.40 год. 23.09.2024 року.

17.09.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, що підтверджується зібраними доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 26.07.2024 року; протоколом обшуку від 26.07.2024 року; постановами про визнання речовим доказом від 26.07.2024 року; висновками експертів №503 від 26.07.2024 року; 503 додатковий 1 від 07.09.2024 року; 503 додатковий 2 від 10.09.2024 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 від 26.09.2024 року; ОСОБА_10 від 26.07.2024 року; ОСОБА_11 від 26.07.2024 року; ОСОБА_12 від 26.07.2024 року; ОСОБА_13 від 26.07.2024 року; ОСОБА_14 від 26.07.2024 року; ОСОБА_15 від 26.07.2024 року; протоколом проведеного слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 26.07.2024 року.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» («Klishyn v. Ukraine» № 306/1/04 від 23.02.2012) наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Слідчий суддя, враховує вимоги ст.ст. 177, 178, 183 КПК України та те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що у відповідності зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Під острахом отримання можливого покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України. Запобігання ризикам переховування підозрюваного/обвинуваченого від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Окрім того, обвинувачений не залишився на місці події, а втік та намагався сховатися і сховати ніж.

Також слідчий суддя враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання охарактеризований посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, втім перебуваючи на свободі може переховуватися від суду.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, слідчий суддя вважає, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування, оскільки на сьогодні в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану.

Наявність ризику незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному правопорушенні обґрунтовується тим, що останні мешкають в с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, тобто в одному населеному пункті з обвинуваченим, та ОСОБА_5 відомо про їх місце проживання, тому перебуваючи на свободі ОСОБА_5 , будь-яким чином може впливати на вказаних осіб, з метою зміни чи викривлення показів на його користь.

Враховуючи, що ОСОБА_5 , захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення не має, характеру, обставин та тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вони не зменшились, не змінились та продовжують існувати.

Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні, отже менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню.

Крім того, суд не ігнорує аргументи, які наводяться захисником, проте в даному конкретному випадку, суд оцінюючи вищевказані обставини, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість підозри не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, у зв`язку з чим, клопотання захисника та обвинуваченого щодо застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Отже, слідчим суддею враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, з урахуванням чого суд не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявні ризики, підвищену суспільну небезпеку інкримінованого йому кримінального правопорушення, в даному випадку загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу. Також слід зазначити, що не встановлено обставин, що за станом здоров`я обвинувачений не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого та обмеження його конституційних прав, у даному випадку є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Слідчий суддя наголошує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Також, згідно пред`явленого обвинувачення, внаслідок вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 , тобто ним згідно пред`явленого обвинувачення вчинено злочин, що спричинив загибель людини, то з урахуванням п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, вважає за необхідне не визначати розмір застави.

З урахуванням наведеного, враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого слідчий суддя вважає доцільним продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 32, 131, 132, 176, ч. 1 ст. 177, 178, 183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Клопотання прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23-59 годин 02 листопада 2024 року без визначення застави.

Ухвала слідчого судді діє до 23-59 годин 02 листопада 2024 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 19.06.2024 року о 14-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1