Справа № 451/1536/24
Провадження № 1-кп/451/140/24
ВИРОК

іменем України

20 листопада 2024 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

Справа № 451/1536/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження за № 0000106 від 28.10.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Букавина Жидачівського району Львівської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, інваліда 2-ої групи, одруженого, працюючого у будівельній фірмі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисту - обвинувачений ОСОБА_3

за участю прокурора, обвинуваченого,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09.04.2024, яка набрала законної сили, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Однак обвинувачений ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, ігноруючи вимоги суду та усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи реальну можливість виконати постанову суду, яка набрала законної сили, та будучи ознайомленим з її змістом, в порушення ч. 5 ст. 124 та п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, проігнорував вимоги рішення суду, вчинив дії на перешкоджання судочинству, що виразилося в наступному.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 - 22.10.2024 близько 10.35 год. на автодорозі Т-14-10 сполучення м. Броди м. Шептицький Львівської області, поблизу смт. Лопатин Шептицького району Львівської області керував автомобілем марки «Кіа Оптіма», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, чим умисно не виконав постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09.04.2024, яка набрала законної сили.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показав, що 22.10.2024 близько 10.35 год. на автодорозі Т-14-10 сполучення м. Броди м. Шептицький Львівської області, поблизу смт. Лопатин Шептицького району Львівської області керував автомобілем марки «Кіа Оптіма», державний номерний знак НОМЕР_1 , їхав за ліками до аптеки, однак знав, що постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09.04.2024 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлений права керувати транспортними засобами на строк 1 рік; крім того чітко усвідомлював, що порушує закон і умисно не виконує постанову суду, що набрала законної сили. Просить суворо не карати, призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки працює і має деякі заощадження.

Заслухавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники розгляду справи правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України .

У судовому засіданні були досліджені документи, а саме: постанова про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 29.10.2024.

Крім цього, у судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копія військового квитка; вимога про судимість обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_3 раніше не судимий; довідка, видана 29.10.2024 КНП «Радехівської ЦРЛ», згідно якої ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться; довідка характеристика з місця проживання, згідно якої обвинувачений характеризується позитивно.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, покази обвинуваченого про визнання вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, тобто в умисному невиконанні постанову суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то ОСОБА_3 раніше не судимий, працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, інвалід 2-групи, за станом здоров`я звільнений із військової служби. Судом враховується відсутність тяжких наслідків у даному кримінальному провадженні, повне визнання вини обвинуваченим та щире його каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченого своєї протиправної поведінки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та готовність нести за це відповідальність, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, вік обвинуваченого, його соціальне положення.

Таким чином, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який працює, має дохід, клопотання обвинуваченого, який просив призначити йому покарання у виді штрафу, позиції сторони обвинувачення та обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 382 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд-

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень.

Речовий доказ три відео файли, які записано на оптичний лазерний диск та відповідно до постанови про приєднання до справи речових доказів від 29.10.2024 визнані речовим доказом і знаходяться при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України , якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддяОСОБА_5