КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №376/2/22 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1606/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

03 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №60000167 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Сквирського районного суду Київського області від 23.02.2022 у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цапіївка Сквирського району Київської області, громадянина України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючий, неодружений, пенсіонер, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 23 березня 2022 року, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 03.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - задоволено.

Звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, згідно ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки.

Закрито кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 03.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, згідно ст. 48 КК України.

Вирішено долю щодо речових доказів у кримінальному проваджені.

Згідно з ухвали суду, 30 жовтня 2021 року, ОСОБА_7 , перебуваючи в одній з кімнат житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_10 , умисно, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, використовуючи дерев`яні предмети, зовні схожі на палку, реалізуючи свій умисел, направлений на умисне нанесення тілесних ушкоджень, наніс удари по тулубу, голові та обличчю останнього, від яких потерпілий ОСОБА_10 впав на землю. Після цього, ОСОБА_7 продовжив наносити ОСОБА_10 численні удари палкою.

У результаті нанесення ударів ОСОБА_10 , ОСОБА_7 спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді ран, синців, саден, крововиливу на голові; синців, крововиливів на тулубі; переломів 3, 4, 9, 10, 11 ребер справа; переломів лівої великої гомілкової кістки та лівої малої гомілкової кістки; синців, саден, ран, крововиливів на кінцівках. Дані ушкодження заподіяні тупими предметами.

Переломи ребер, великої гомілкової кістки та малої гомілкової кістки мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Рани мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які зазвичай спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Інші ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що мало бути не менш ніж 60 (шістдесят) точок прикладання сили.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення (злочин), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, як нанесення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

В обґрунтування свого рішення суд зазначив, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має поважний вік 82 роки та незадовільний стан здоров`я.

ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 року, який продовжено до 26.04.2022 року.

Указане вище свідчить про те, що внаслідок такої зміни обстановки ОСОБА_7 перестав бути суспільно небезпечним та при таких обставинах усувається можливість вчинення останнім злочину в майбутньому.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відповідальності і закриття відносно нього кримінального провадження, оскільки на час розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки, обвинувачений перестав бути суспільно-небезпечною особою та не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 23.02.2022 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог потерпілий зазначає, що останнє, про що йому було відомо у вказаному провадженні, це про те, що досудове розслідування завершилося і що він право на доступ до матеріалів досудового розслідування. Про те, чи передане кримінальне провадження до суду, він не знав та чекав подальшого повідомлення про виклик чи до правоохоронних органів чи вже до суду.

Апелянт вказує, що він не має юридичної освіти, нічого не розуміє в процесуальних строках, а ще враховуючи, що в Україні розпочалася повномасштабна війна, він думав, що це нормально, що його не викликають по цій справі і обов`язково викличуть тоді, коли розпочнеться розгляд справи у суді. Але, так як час йшов, а його не викликали, він вирішив піти самостійно до суду, і вже там йому стало відомо про оскаржувану ухвалу. Апелянт зазначає, що він як потерпілий не приймав участь в розгляді вказаного кримінального провадження, не висловлював своєї думки щодо клопотання захисника обвинуваченого, а також був позбавлений можливості подати цивільний позов та інші клопотання, які він вважав суттєвими та могли вплинути на результат розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року в складі суддів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . клопотання потерпілого ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду від 23.03.2022 задоволено та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою.

У зв`язку з настанням обставин, які унеможливлювали участь судді - доповідача ОСОБА_11 в розгляді даного провадження, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів визначено новий склад суду в даному провадженні : судді ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3

03 вересня 2024 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява як самого потерпілого ОСОБА_6 про відмову від апеляційної скарги, так і заява його представника адвоката ОСОБА_14 , в якій представник вказала, що потерпілий скористався своїм правом, передбаченим вимогами ст. 403 КПК України та відмовився від апеляційної скарги, і вона таку заяву повністю підтримує та просить прийняти відмову від апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження.

Заслухавши позицію прокурора, яка не заперечувала проти прийняття відмови потерпілого від апеляційної скарги, позицію захисника, який вважав, що апеляційна скарга подана неналежною особою, а тому її взагалі потрібно повернути, обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.

Як зазначено в ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв'язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриваєапеляційне провадження.

Оскільки потерпілий ОСОБА_6 за погодженням з представником - адвокатом ОСОБА_14 відмовився від поданої апеляційної скарги, а іншими особами ухвала суду не оскаржувалася, апеляційне провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 376, ст. 403 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_6 від поданої ним апеляційної скарги на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 23.03.2022, апеляційне провадження у даному кримінальному провадженні закрити.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4