Дата документу 10.10.2024 Справа № 335/2770/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/2770/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/262/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула 10 жовтня 2024 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Менчикури, Веселівського району, Запорізької області, громадянина України, одруженого, працевлаштованого на посаді машиніста Запорізького заводу феросплавів, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 16 грудня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, та виправдано за недоведеністю вчинення ним зазначеного злочину.

Процесуальні витрати за проведення експертизи №7-2971 від 21 грудня 2019 року у розмірі 628,04 грн - ухвалено віднести за рахунок держави.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 307 КК України направити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до обвинувального акту та наданих у суді першої інстанції пояснень свідків та обвинуваченого, події, які інкримінуються ОСОБА_6 , стались біля буд. АДРЕСА_3 , що є територію Заводського району м. Запоріжжя, а отже розгляд цього кримінального провадження повинен відбуватися у Заводському районному суді м. Запоріжжя.

Положеннями ст.32 КПК передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Таким чином, судом було допущено порушення вимог ст.ст. 32, 34 КПК України, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Вказані доводи підтверджуються рішеннями Верховного Суду. Так, постановою від 21 січня 2020 року у справі №264/5559/18 колегія ККС скасувала вирок суду першої та ухвалу апеляційної інстанції та призначила новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому, касаційний суд послався на положення п.6 ч.2 ст.412 Кримінального процесуального кодексу та сформулював правовий висновок, що порушення правил територіальної підсудності являє собою істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і є безумовною підставою для скасування рішення. Аналогічний підхід спостерігається й в іншої колегії другої судової палати ККС. У постанові від 23 січня 2020 року (справа №335/3479/13-к) вона висловила тотожну правову позицію: порушення встановлених правил підсудності відповідно до п.6 ч.2 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування рішення.

На підставі викладеного, прокурор вважає, що оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме у зв`язку з порушенням правил підсудності.

Згідно з вироком суду, згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини «Метамфетамін» з метою збуту, яку відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено та реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановлені досудовим слідством часі та місці, незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи полімерний прозорий ЗІП-пакет з психотропною речовиною, який поклав до зовнішньої кишені власної чоловічої сумки. Продовжуючи реалізувати свій єдиний злочинний умисел, незаконно зберігаючи при собі вищевказану психотропну речовину з метою збуту, порушуючи вимоги ст.ст.25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ОСОБА_6 , 28 листопада 2019 року направився до магазину «Економ+», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 , якому було доручено проведення оперативної закупівлі, о 15.20 год., збув останньому, полімерний прозорий ЗІП-пакет з психотропною речовиною, яка згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ №7-2971 від 21 грудня 2019 року є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - «Метамфетамін», маса якого склала 0,0229 г (в перерахунку на основу, середній відсотковий вміст метамфетаміну, склав 63,59% в перерахунку на основу).

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржуваний вирок суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок суду цим вимогам закону відповідає.

При цьому, суд навів у вироку належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до обвинувального акта, обвинуваченому ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини.

Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.1 ст. 307 КК України не визнав та навів свої аргументи.

На підтвердження висунутого обвинувачення за ч.1 ст. 307 КК України було допитано свідків та досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення.

Проаналізувавши всі наявні докази у сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив інкриміноване йому, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.307 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У зв`язку з тим, що в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються фактичні обставини провадження, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Перевіряючи доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, допущених судом першої інстанції при розгляді цього провадження, а саме порушення правил територіальної підсудності, які, на думку прокурора, були допущені при розгляді цього провадження, колегія суддів доходить таких висновків.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.307 КК України було направлено прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

Відповідно до вимог ч.1 ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Частиною 1 статті 34 КПК України визначені відповідні підстави для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.

Згідно з пунктом першим частини першої цієї статті, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно з обвинувальним актом, кримінальне правопорушення вчинено на території Заводського району м. Запоріжжя, тобто в межах територіальної юрисдикції Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Встановивши вказані обставини, Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя звернувся до Запорізького апеляційного суду з поданням про вирішення питання про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, з одного суду до іншого.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20 грудня 2021 року у задоволенні вищевказаного подання відмовлено з тих підстав, що Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя вже було розпочато судовий розгляд, що унеможливлювало направлення цього провадження до іншого суду, виходячи з положень ст.34 КПК України.

Провадження повернуто до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя для розгляду.

Таким чином, Запорізьким апеляційним судом вказане питання було врегульовано відповідним судовим рішенням у встановленому законом порядку.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не погоджується з доводами прокурора, викладеними в апеляційній скарзі, про те, що це провадження розглянуто судом першої інстанції з порушенням правил територіальної підсудності.

Таким чином, істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування оскаржуваного вироку, колегією суддів не встановлено.

Інших доводів апеляційна скарга прокурора не містить.

Керуючись ст.ст.404-405,407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 16 грудня 2022 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, та виправдано за недоведеністю вчинення ним зазначеного злочину, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4