Справа № 461/5253/24
Провадження № 1-кс/461/5502/24
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

13.09.2024 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Трускавець Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не працюючого, не депутата, не адвоката, відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимого,

встановив:

слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 03.06.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Старший слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Жовківської окружної прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.11.2024, без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 03.06.2024 о 17.20 год ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 03.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 05.06.2024 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 01.08.2024 включно, який у подальшому було продовжено.

Окрім того, слідчий вказує на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників кримінального провадження;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З урахуванням вищенаведеного, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник, кожен окремо, у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили. Просили розглянути питання застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Зокрема, захист наголошує на невірній кваліфікації дій підозрюваного та вказує на те, що перебування підозрюваного під домашнім арештом забезпечить можливість уникнути ризики у кримінальному провадженні.

Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з нижченаведених доводів та мотивів.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143 від 03.06.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Встановлено, що 03.06.2024 о 17.20 год ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

05.06.2024 слідчим суддею Трускавецького міського суду Львівської області відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 01.08.2024 включно.

12.06.2024 заступником керівника Львівської обласної прокуратури доручено здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 03.06.2024 СУ ГУ НП у Львівській області та визначено місцем проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні місто Львів.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.07.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 03.06.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до п`яти місяців, тобто до 03 листопада 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.07.2024 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб без альтернативи внесення застави.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- заявою ОСОБА_5 від 03.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 03.06.2024 проведеного за адресою: АДРЕСА_2 (місце скоєння злочину);

- протоколом огляду трупа ОСОБА_7 від 03.06.2024;

- показаннями свідка ОСОБА_8 ;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_5 ;

- протоколом слідчого експерименту проведеного 04.06.2024 за участю підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого останній відтворив обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ;

- висновком №127 від 01.07.2024 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 ;

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому, аналіз обсягу і змісту наведених доказів підтвердження обґрунтованості підозри, є достатнім, в тому числі для переконання стороннього спостерігача у тому, що підозрюваним могло бути вчинено інкриміноване кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Отже, на даній стадії розслідування слідчим та прокурором наведено переконливі факти на підтвердження обґрунтованості підозри у скоєнні правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання.

Згідно ч.3 ст.197 КПК України, сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 завершується 20.09.2024 року, відтак, на даний час, виникла необхідність вирішення питання доцільності продовження вищевказаного строку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що вищенаведені ризики, які враховані під час ухвалення рішення про застосування запобіжного заходу не зменшились.

Характер інкримінованого особі правопорушення, санкція статті за якою кваліфіковано дії підозрюваного, дані про його соціальні зв`язки вказують на ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, оцінюючи ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує положення ст. ст. 23, 94 КПК України, згідно яких суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а жоден доказ не має наперед встановленої сили. Отже, виходячи зі стадії даного кримінального провадження, має місце реальний ризик, впливу на свідків, які станом на момент розгляду даного клопотання не допитані судом.

Крім того, той факт, що на момент розгляду даного клопотання досудове розслідування триває, а отже не зібрані усі докази у межах даного кримінального провадження, не проведений весь комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, вказує на те, що ризики наведені слідчим у клопотанні мають місце і є обґрунтованими.

При вирішенні питання продовження строку дії запобіжного заходу слідчим суддею беруться до уваги дані про вік та стан здоров`я підозрюваного, характер інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його соціальні зв`язки.

Водночас, в ході розгляду клопотання обставин, які перешкоджають застосуванню запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного не встановлено.

У свою чергу, доводи сторони захисту, не спростовують наведених ризиків.

Так, доводи сторони захисту щодо невірної кваліфікації дій підозрюваного повинні бути предметом оцінки під час судового розгляду у разі скерування обвинувального акту до суду. Крім того, слідчий суддя не може приймати до уваги докази, які відсутні на даний час у матеріалах кримінального провадження або відсутні взагалі, навіть за умови їх впливу на вірність кваліфікації дій підозрюваного.

Слідчий суддя послідовно враховує позицію потерпілих висловлену у відповідних заявах про відсутність претензій з їх боку до підозрюваного та відсутність заперечень щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу. Натомість такі заяви не можуть слугувати законною підставою для зміни запобіжного заходу, а повинні бути враховані у сукупності з усіма обставинами справи. Більше того, як вже було встановлено раніше у даному провадженні, у цьому провадженні потерпілою визнано ще мати загиблого, яка жодних заяв щодо своєї позиції та претензій до підозрюваного органу досудового розслідування не подавала.

Також, слідчим суддею приймаються до уваги дані, що позитивно характеризують підозрюваного та його соціальні зв`язки, на які вказує захист. Натомість, наведені дані приймаються до уваги у сукупності з тим, що 29.02.2024 року ОСОБА_5 був засуджений за вчинення умисного легкого тілесного ушкодження до покарання у виді штрафу, який він за твердження захисту, сплатив, а підозра пред`явлена ОСОБА_5 стосується кримінального правопорушення вчиненого 02.06.2024, тобто менше ніж через чотири місяці після засудження за злочин проти здоров`я особи.

Слідчий суддя також послідовно приймає до уваги, доводи сторони захисту щодо особи підозрюваного, зокрема наявність інвалідності. Натомість такі відомості враховуються у комплексі з тим, що даних про те, що обставин які перешкоджають утриманню підозрюваного у слідчому ізоляторі не встановлено. Зокрема, жодних даних про відсутність належної медичної допомоги в умовах слідчого ізолятора, у тому числі належних доказів з цього приводу, слідчому судді не надано.

Також, не погоджуюсь з доводами сторони захисту про відсутність існування ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза будь-яким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На наведені обставини слідчим суддею вже зверталась увага учасників провадження при попередньому вирішенні питання продовження дії запобіжного заходу.

Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги те, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за інкриміноване кримінальне правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Крім того, не погоджуюсь з доводами сторони захисту щодо можливого застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки при розгляді питання обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати також і тяжкість звинувачення у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження.

В ході розгляду клопотання встановлено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів.

Приймаючи рішення за клопотанням, враховую практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Водночас, тяжкість кримінального покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання винним, свідчить про те, що запропонований запобіжний захід може вважатися законним та обґрунтованим, не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Окрім того, рішення слідчого судді у цій справі повинно забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У свою чергу, доводи слідчого та прокурора про необхідність застосування практики Європейського Суду з прав людини є важливим аспектом захисту прав людини, але в даному кримінальному провадженні посилаючись на зазначену в клопотанні практику Європейського Суду з прав людини прокурор та слідчий намагаються використати її не на користь особи, а з метою обтяження та погіршення її становища, а саме застосування більш суворого запобіжного заходу, що може становити ризики для справедливості кримінального провадження та дотримання прав, свобод та законних інтересів його учасників, відтак такі доводи відхиляються судом.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід тримання під вартою, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі підозрюваного, а й характеру та тяжкості злочину у вчиненні якого він підозрюється, виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню підозрюваного від суду.

Вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування чи зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який немає.

Таким чином, виходячи з наведених вище доводів та мотивів, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а визначення строку дії ухвали слід встановити в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на вищезазначене, виходячи з категорії злочину у якому підозрюється ОСОБА_5 , підстав для визначення розміру застави слідчий суддя не знаходить.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Продовжити, в межах строку досудового розслідування, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без альтернативи внесення застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали до 03 листопада 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1