№ провадження 1-кп/646/446/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000271 від 20.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,№0000030 від 06.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, №0000507 від 01.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України №0001081 від 26.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001081 від 26.09.2023, 22.11.2023, приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вступив з останнім у розмову, маючи при цьому злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння майном, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_6 . Переслідуючи злочинну корисливу мету заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , ввівши в оману та зловживаючи довірою потерпілого, попрохав надати належний останньому мобільний телефон ТМ «ZTE» BLADE А71 моделі «ZTE НОМЕР_1 », нібито з метою здійснення телефонного дзвінка, на що ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій ОСОБА_4 , добровільно передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон ТМ «ZTE» BLADE А71 моделі «ZTE А7030».

Далі ОСОБА_4 , не маючи реального наміру повертати належний ОСОБА_6 мобільний телефон, скориставшись тим, що останній, будучи введеним в оману, не спостерігав за його діями, почав віддалятися від потерпілого, таким чином виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вищевказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму, згідно судової товарознавчої експертизи СЕ-19/119-23/28241-ТВ від 08.12.2023 року 2303 грн.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000030 від 06.01.2024, ОСОБА_4 , 01.01.2024 у період з 09-00 год. по 14-00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , під час розмови з раніше знайомою йому ОСОБА_7 , побачив поряд із останньою велосипед «Discovery», моделі «Gila 14G Vbr26», реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на заволодіння належним ОСОБА_8 велосипедом, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, під приводом здійснення поїздки на велосипеді, попросив у ОСОБА_8 , належний їй велосипед «Discovery». ОСОБА_7 будучи введеною в оману, виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій ОСОБА_4 , добровільно передала ОСОБА_4 , свій велосипед «Discovery», моделі «Gila 14G Vbr26», вартістю 2766 (дві тисячі сімсот шістдесят шість) гривень.

Далі, ОСОБА_4 , не маючи наміру повертати належний ОСОБА_8 велосипед, скориставшись тим, що остання не спостерігала за його діями, імітуючи, що він робить поїздку на велосипеді в бік магазину «Маркет+» та реалізовуючи свій злочинний умисел, покинув місце вчинення злочину, а після розпорядився вищевказаним велосипедом на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2766 (дві тисячі сімсот шістдесят шість) гривень.

У судовому засіданні Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотаннями про закриття кримінального провадження у справі у зв`язку з законом про декриміналізацію крадіжок, який встановлює відповідальність за вчинення крадіжки.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із законом №3886-ІХ про декриміналізацію крадіжок, який набув чинності 09.08.2024.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Відповідно до ст.56 КПК України брати участь у судовому засіданні - це право, а не обов`язок потерпілого і його представника у кримінальному провадженні, перелік його прав не є вичерпним і не обмежується лише цією статтею, тому суд, порадившись на місці, розглянув вказане клопотання за їх відсутності.

Судом обвинуваченому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження за фактом крадіжки.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

Вирішуючи питання про закриття провадження, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК. Так ч.1 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Ця сума в 2023 році становить 2 684, 00 грн., в 2024 році становить 3 028, 00 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що: «5. Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року».

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 3028 грн.).

Тоді як розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001081 від 26.09.2023 становить: за епізодом від 22.11.2023 - 2303, 00 грн., відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000030 від 06.01.2024 становить 2 766, 00 грн., що станом на день розгляду провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно із п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 4 ст.284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1 цього Кодексу.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу, якою в ч.3 визначено таке: «3. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує».

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією діянь, вчинених до набрання чинності Законом Українивід 18липня 2024року №3886-IX, зокрема у кримінальному провадженні №0001081 від 26.09.2023 за ч. 2 ст. 190 КК України та №0000030 від 06.01.2024 за ч. 2 ст. 190 КК України, при цьому вартість шкоди, що завдана кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 менше розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на відповідний рік, в даному випадку наявні обставини для закриття кримінального провадження №0000030 від 06.01.2024 за ч. 2 ст. 190 КК Українита №0001081 від 26.09.2023 в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження в частині обвинувачення щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України за вищевказаними епізодами, підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) за проведення товарознавчої експертизи відповідно до вимог ст. 124 КПК України з обвинуваченого стягненню не підлягають та відносяться на рахунок держави.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Об`єднане кримінальне провадження, а саме: кримінальне провадження №0000030 від 06.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та, кримінальне провадження №0001081 від 26.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК Україниза епізодом від 22.11.2023 - закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із набранням чинності законом, яким скасована відповідальність за діяння, вчинені обвинувачуваним.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.01.2024 у справі № 646/499/24, провадження № 1-кс/646/193/2024 на майно, а саме: велосипед «Discovery», моделі «Gila білого кольору із вставками бірюзового та фіолетового кольору - скасувати після набрання цим вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.12.2023 у справі № 646/8897/23, провадження № 1-кс/646/2514/2023 на майно, а саме: телефон ТМ «ZTE» BLADE А71 моделі «ZTE А7030», 3GbRAM, 64GBROM- скасувати після набрання цим вироком законної сили.

Речові докази: велосипед «Discovery», моделі «Gilaбілого кольору із вставками бірюзового та фіолетового кольору; чек на купівлю велосипеду«Discovery» від 08.07.2019 №501, повернути власнику; телефон ТМ «ZTE» BLADE А71 моделі «ZTE А7030», 3GbRAM, 64GBROM - повернути власнику.

Продовжити розгляд об`єднаного кримінального провадження №0000271 від 20.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, №0000507 від 01.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та №0001081 від 26.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чевонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1