Номер провадження: 11-кп/813/1994/24
Справа № 494/876/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 на вирок Березівського районного суду Одеської обл. від 11.06.2024 у об`єднаному к/п № 0000156 від 20.05.2020 стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шевченкове, Березівського району, Одеської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції, ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовий строк 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Початок іспитового строку відраховано з моменту проголошення вироку, тобто з 11.06.2024.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Відповідно до мотивувальної частини вироку суду, органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що 29.05.2020, у період з 14 год. 30 хв. по 17 год. у нього повторно виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна. Так, діючи повторно, з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 , за погодженням з власником автомобіля марки «Daewoo», моделі «Sens-Седан», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_9 , перебував на водійському сидінні автомобіля, припаркованого біля буд. АДРЕСА_3 , де у кишені сонцезахисного козирку від сонця виявив гаманець, в якому знаходились грошові кошти ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав грошові кошти у сумі 1000 гривень, купюрами по 500 гривень, 100 гривень, дві купюри по 200 гривень.

У подальшому, ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши злочинними діями матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на суму 1000 грн.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі прокурор Березівської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого і правильності кваліфікації його дій, вказує на те, що судом 1-ої інстанції було допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону з огляду на такі обставини:

- вирок суду не відповідає вимогам ст.ст. 370, 374 КПК України, оскільки в його мотивувальній частині судом не сформульовано обвинувачення, яке було визнано ним доведеним за результатами судового розгляду, а лише міститься посилання на формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті;

- необґрунтованим є зазначення у вироку про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення проти власності за ознакою «повторно», зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-якої інформації, яка б з огляду на ст. 32 КК України, давала підстави твердити, що він вчинив два і більше кримінальних правопорушення, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу;

- суд 1-ої інстанції не відобразив у мотивувальній частині вироку те, що провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України закрито на підставі ст. 49 КК України.

На підставі викладеного прокурор ОСОБА_7 просить вирок Березівського районного суду від 11.0.2024 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляду кримінального провадження у суді 1-ої інстанції в іншому складі суду.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 та просила її задовольнити, водночас обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце його проведення, про причини неприбуття не повідомили та жодних клопотань на адресу суду не подавали.

Оскільки в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку прокурора, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснювати за відсутності обвинуваченого та потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вказаного вироку свідчить про те, що він вказаним вимогам відповідає не в повному обсязі з огляду на такі обставини.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до ст. 96 КК України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Так, за результатами судового розгляду, суд 1-ої інстанції прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 наявний склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Проте, всупереч вимогам п.2 ч. 3 ст. 374 КПК України в мотивувальній частині оскаржуваного вироку, судом 1-ої інстанції не сформульоване обвинувачення, яке було визнано ним доведеним за результатами судового розгляду, а суд лише послався на формулювання обвинувачення, викладене у обвинувальному акті зазначивши, що «досудовим розслідуванням встановлено, 29 травня 2020 року …».

На переконання колегії суддів, судом 1-ої інстанції порушено вимоги законності судового рішення, яке має бути ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, що істотно вплинули на прийняте судом рішення.

З огляду на це, апеляційний суд враховує положення ч. 1 ст. 412 КПК України, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України визначає, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме принцип верховенство права.

Відповідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

В той же час, у відповідності до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Таким чином, оскільки судом 1-ої інстанції при розгляді справи були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок суду скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст.415 КПК, скасовуючи вирок та призначаючи новий судовий розгляд у суді 1-ої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом 1-ої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Враховуючи зазначені вимоги процесуального закону, апеляційний суд скасовуючи вирок суду 1-ої інстанції та призначаючи новий розгляд кримінального провадження позбавлений повноважень надати оцінку іншим доводам прокурора ОСОБА_7 викладеним в його апеляційній скарзі.

Під час нового розгляду, суду 1-ої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі апеляційного суду факти порушення вимог кримінального процесуального закону, провести судовий розгляд кримінального провадження у відповідності до вимог КПК України, та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 24, 284, 286, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Березівського районного суду Одеської обл. від 11.06.2024, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження № 0000156 від 20.05.2020 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в суді 1-ої інстанції, іншим складом суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4