Справа № 154/2892/22 Провадження №11-кп/802/574/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 24.06.2022 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 червня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, громадянина України, українця, раніше судимого Володимир-Волинським міським судом Волинської області від 30.08.2010 року за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців, звільнений 19.10.2018 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 20.06.2024 року, зараховано у строк відбуття покарання строк перебування під вартою (попереднє ув`язнення) з 24.06.2022 року по 20.06.2024 року із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Вироком суду вирішено долю речових доказів та арештовано майна.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 24.06.2022 року у період часу з 05:30 години по 06:30 годину, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 , керуючись мотивом раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , на території якої він проживає, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті та бажаючи її настання, керуючись прямим умислом та метою заподіяння смерті іншій людині, умисно наніс ОСОБА_9 не менше 21 удара кулаками рук та ногами в різні ділянки тіла потерпілого, а також у життєво-важливі органи людини, а саме в голову, грудну клітку. Крім цього, у цей же час, з метою позбавлення життя ОСОБА_9 стискав його шию рукою, перекриваючи тим самим шлях для дихання, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми: забою головного мозку із крововиливами під м`яку мозкову оболонку та з субдуральними напластуваннями крові; закритої тупої травми грудної клітки: чисельних зламів ребер двобічно з крововиливами в навколишні м`які тканини та пристінкову плевру; зламу щитоподібного хряща та під`язикової кістки; зламу кісток носа, нижньої щелепи, синців гематоми та забійних ран обличчя, синців тулуба, шиї, верхах кінцівок, котрі відносяться до категорій: синці - легких тілесних ушкоджень, забійні рани, злам кісток носа - легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, злам нижньої щелепи - тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку із крововиливами під м`яку мозкову оболонку та з субдуральними напластуваннями крові; закрита тупа травма грудної клітки, чисельні злами ребер двобічно з крововиливами в навколишні м`які тканини та пристінкову плевру; злам щитоподібного хряща та під`язикової кістки - тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, і в даному випадку призвели до смерті ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, за ознаками умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (том 2 а.с.95-98).

Не погоджуючись із вироком суду захисник обвинуваченого в поданій апеляційній скарзі вважає вирок щодо ОСОБА_7 незаконним та таким, що підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а саме, що висновок суду не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду, а також через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує на те, що суд першої інстанції постановляючи вирок вказав, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, зокрема, показаннями свідків, однак зазначені особи не були присутні в момент нанесення ОСОБА_9 ударів та цього не бачили. А тому показаннями свідків та іншими дослідженими в суді письмовими матеріалам справи не спростовано твердження ОСОБА_7 про те. що він не наносив ударів, внаслідок яких ОСОБА_9 помер.

Вважає, що за таких обставин, в ході судового розгляду не здобуто належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували вину його підзахисного ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, а висновки суду про його винуватість не відповідають і не підтверджуються доказами, здобутими в судовому засіданні. При цьому судом не застосовано кримінальний закон, який підлягав би застосуванню, оскільки у даному випадку ОСОБА_7 повинен бути виправданий.

Просить вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20.06.2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 за статтею пред`явленого йому обвинувачення (том 2а.с.107-109).

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений вказує на те, що з вироком суду не згідний. На його думку, обвинувачення грунтується лише на припущеннях, з проведеною експертизою теж не згідний (том 2 а.с.113).

В судове засідання не з`явилася потерпіла ОСОБА_10 , хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження (том 2 а.с.121). Від неї на адресу апеляційного суду не надходило ні заяв, ні клопотань про відкладення розгляду справи. Учасники кримінального провадження, які з`явилися в судове засідання не заперечували щодо продовження розгляду справи у відсутності потерпілої ОСОБА_10 . Її неприбуття не перешкоджає розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційних скарг; думку обвинуваченого та його захисника, які апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити; прокурора, яка проти задоволення апеляційних скарг заперечила, просила вирок суду першої інстанції залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та в його інтересах захисника не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підсудного, проаналізувати їх та дати остаточну оцінку кожному доказу з точки зору його належності, допустимості, достовірності, і достатності, у їх сукупності оцінки з точки зору достатності для висновку про доведеність вини.

Ці вимоги закону при постановленні вироку щодо ОСОБА_7 , судом першої інстанції були дотримані.

Згідно правил ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами статті 392 КПК України регламентовано, що рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону, фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені наявними в матеріалах справи та наведеними у вироку доказами, дослідженими в судовому засіданні, яким дана належна оцінка.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про те, що докази в рамках кримінального провадження у своїй сукупності не є достатніми для підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Будучи допитаним місцевим судом обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні вбивства ОСОБА_9 не визнав і суду пояснив, що не причетний до вчинення даного злочину, оскільки не насосив ударів ОСОБА_9 та не позбавляв його життя. На місце події він приїхав велосипедом, де побачив ОСОБА_9 , котрий лежав на землі та був побитий, на ньому була кров. Намагався підняти ОСОБА_9 , однак це йому не вдалось зробити. Біля ОСОБА_9 він спіткнувся і впав, а тому на його руках була кров потерпілого. Одяг взяв із смітника, котрий був неподалік місця події, на котрому була кров. Після чого велосипедом поїхав з місця події. Потерпілого не знав та не мав із ним конфліктів. Підтвердив, що до цієї події вживав алкоголь.

Допитана під час розгляду справи судом першої інстанції потерпіла ОСОБА_10 показала, що ОСОБА_9 був їй дідусем. Бачила як 24.06.2022 року близько 05 години її дідусь ОСОБА_9 виходив з хати. ОСОБА_7 живе неподалік їхнього будинку в погребі. Вони завжди ходили стежкою, де проживає ОСОБА_7 . У її дідсудя із ОСОБА_7 не було конфліктів. Дідусь вивозив зілля з їхнього городу на територію ОСОБА_7 . Бачила на території ОСОБА_7 коробку з-під цукерок, які вони з`їли напередодні цієї події. Близько 09:30 години повідомили, що дідуся знайшли мертвим на території, де проживав ОСОБА_7 . Сусідка ОСОБА_11 розповідала їй, що зранку 24.06.2022 року близько 06 години проходила цією стежкою та бачила, що поруч лежав її дідусь на спині. Біля нього знаходився ОСОБА_7 , котрий сказав, що ОСОБА_9 лежить п`яний.

Допитана під час розгляду справи судом першої інстанції свідок ОСОБА_11 суду показала, що 24.06.2022 року близько 05:30 години вона проходила поблизу території, де жив ОСОБА_7 та бачила чоловіка, який лежав біля стежки. Поруч нього ходив ОСОБА_7 , котрий сказав їй, що цей чоловік лежить тут вже близько пів години. Більше на місці події нікого не було. ОСОБА_7 поводив себе агресивно. Потерпілий ОСОБА_9 був її сусід та поводив себе завжди спокійно. Сусід ОСОБА_12 розповідав, що ОСОБА_9 викидав сміття на територію, де жив ОСОБА_7 , а тому вони з цього приводу сварились.

Відповідно до протоколу огляду місця події з ілюстративними фототаблицями від 24.06.2022 року підтверджується, що по АДРЕСА_1 на стежці виявлено труп ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями та слідами крові. Також поруч виявлено металеву тачку із зіллям та картонну коробку з-під цукерок (том 1 а.с.64-76).

Згідно протоколу огляду трупа від 24.06.2022 року був оглянутий труп ОСОБА_9 . З фототаблиць встановлено, що обличчя ОСОБА_9 в крові з припухлостями та численними тілесними ушкодженнями (том 1 а.с.81-92).

В ході досудового розслідування було проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_9 від 26.08.2022 року, який підтверджує, що у ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми: забою головного мозку із крововиливами під м`яку мозкову оболонку та з субдуральними напластуваннями крові; закритої тупої травми грудної клітки: чисельних зламів ребер двобічно з крововиливами в навколишні м`які тканини та пристінкову плевру; зламу щитоподібного хряща та під`язикової кістки; зламу кісток носа, нижньої щелепи, синців гематоми та забійних ран обличчя, синців тулуба, шиї, верхах кінцівок, котрі відносяться до категорій: синці - легких тілесних ушкоджень, забійні рани, злам кісток носа - легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, злам нижньої щелепи - тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку із крововиливами під м`яку мозкову оболонку та з субдуральними напластуваннями крові; закрита тупа травма грудної клітки: чисельні злами ребер двобічно з крововиливами в навколишні м`які тканини та пристінкову плевру; злам щитоподібного хряща та під`язикової кістки - тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, і в даному випадку призвели до смерті ОСОБА_9 .

Зважаючи на кількість тілесних ушкоджень та розташування їх по анатомічних ділянках, найвірогідніше, що між тілом підекспертного та травмуючим предметом відбулось не менше як 21 контакт. Не виявлено даних щодо можливостві отримання даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зрості, з морфологічних особливостей останніх (том 1 а.с.99-101).

Додатковий висновок судово медичної експертизи № 79 до висновку експерта №63 від 15.09.2022 року, підтверджує, що смерть ОСОБА_9 настала в термін від 0,5-1 години часу після спричинення тілесних ушкоджень. Синці шиї, злам щитоподібного хряща та під`язикової кістки, вогнищеві внутріальвеоральні геморагії, зонально гострі емфіземи з розривом між альвеоральних перетинок свідчать про стискання шиї ОСОБА_9 рукою сторонньої особи в час отримання тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті. Смерть ОСОБА_9 настала з 05.30 години по 06 годину (том 2 а.с.15-16).

Таким чином, вищевказаний висновок експерта повністю узгоджується із показаннями свідка ОСОБА_11 , котра показала, що близько 5.30 години побачила чоловіка, що лежав на ділянці, де живе ОСОБА_7 .

Допитаний в суді першої інстанції судово-медичний експерт ОСОБА_13 , підтримав наданий ним висновок та додаток до нього, показав, що смерть настає від пів години до години, або навіть більше, оскільки це старша людина. Зважаючи на кількість тілесних ушкоджень та їх вид (злам щелепи, забій головного мозку), то навряд чи потерпілий був у свідомості. Подвійний злам та два удари в суміжні ділянки тіла могло бути здійснено руками або навіть коліном

Крім того, відповідно до акту судово - медичного дослідження (обстеження) № 59-мк від 22.08.2022 року, підтверджується, що на під`язиковій кістці, вилученій з трупа ОСОБА_9 , виявлено злам в місці переходу тіла у великий ріжок зліва. На щитовидному хрящі виявлено повздовжній злам, який проходить по щитовидному виступу. Дані злами могли утворитися від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою поверхнею (том 1 а.с.102-103).

Висновоком судово-медичної експертизи № 70 від 29.06.2022 року підтверджується, що на тілі ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження: садна правої руки, правої стопи, ділянки правого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок контактів з тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею, без будь-яких характерних особливостей контактної поверхні, не виключено в час та при обставинах, вказаних в описовій частині постанови та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок ударів по тілу сторонньої особи (том 1 а.с.108).

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 24.06.2022 року за участю ОСОБА_7 , в ході даної слідчої дії у ОСОБА_7 було вилучено шльопанці фіолетового кольору, чорну кофту з надписом: «мій гаджет», чорні джинси, чорні шкарпетки, чорну курку та чорну кепку (том 1 а.с.136).

Відповідно до висновку судово - медичної імунологічної експертизи № 121 від 10.08.2022 року: 1. На марлевому тампоні зі змивом РВК наданому на дослідження (об,№1), виявлено слід крові людини в якому встановлено груповий антиген «В» системи «АБО». 2. На наданих на дослідження предметах одягу та взуття ОСОБА_9 , а саме на штанах (об.№ 2, 3), футболці (об.№4, 5), парі гумових калош (об.№ 6-13), виявлено сліди крові людини в яких встановлено груповий антиген ОСОБА_14 системи «АВО». 3. На наданих на дослідження предметах одягу та взуття ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: жіночих шльопанцях (об.№ 14-17), штанах чорного кольору (об.№18, 19) шкарпетках чорного кольору (об.№ 20), виявлено сліди крові людини. В об`єктах № 14-17, і № 18,19 встановлено груповий антиген ОСОБА_14 системи «АВО»., тобто це кров Полетія М. 4. На наданих на дослідження змиві з правої руки (об.№ 21) і змиві правої ноги (об.№ 22) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено сліди крові людини. В об`єкті № 21 встановлено груповий антиген ОСОБА_14 системи «АВО», тобто це кров Полетія М. 5. Кров виявлена в об.№ 1-19, 21, може походити від померлого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чи особи, осіб з групою крові ОСОБА_14 з ізогемаглютиніном анти-«А» системи «АВО». Походження домішки крові у вказаних об`єктах від підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виключається. 6. Кров ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 відноситься до групи ОСОБА_14 з ізогемаглютиніном анти- ОСОБА_15 системи «АВО». 7. Кров ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 відноситься де групи ОСОБА_16 з ізогемаглютинінами анти- «В» і анти-«А» системи «АВО». (том 1 а.с.163-168);

Наявність крові потерпілого ОСОБА_9 на предметах одягу ОСОБА_7 підтверджує причетність ОСОБА_7 до вчинення даного злочину.

Згідно висновку медико - криміналістичної експертизи речових доказів № 62-МК від 09.09.2022 року, підтверджується, що на предметах одягу та взутті ОСОБА_7 , а саме на шльопанцях виявлено сліди крові у вигляді мазків, на джинсах у вигляді плям і помарок, та на шкарпетці у вигляді плями. Мазки є наслідком ковзного зіткнення предметів між якими була деяка кількість крові (наприклад розмазування свіжих крапель, бризок та інше). Помарка вказує на місце зіткнення двох предметів. Сліди крові, виявлені на представлених на дослідження предметах одягу та взутті ОСОБА_7 , могли утворитися при нанесенні ударів останнім ногами по тілу потерпілого ОСОБА_9 , підтвердженням чому є дані отримані під час проведення судово- медичної імунологічної експертизи (том 2 а.с.7-12).

Даний висновок спростовує показанння ОСОБА_7 , що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_17 та підтверджує його приченість да вчинення даного злочину.

Згідно із висновком експерта №57 від 26.09.2022 року кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А системи АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи О (І) з ізогемаглютинами анти А та анти- В ізороселогічної системи АВО. При судово-медичному дослідженні зрізів нігтів в ОСОБА_9 знайдено кров людини, при серологічному дослідженні крові з піднігтьового вмісту правої руки виявлено антигени А,В,Н, а при серологічному дослідженні крові з піднігтьового вмісту правої руки виявлено антигени А, В, Н, а при серологічному дослідженні крові з піднігтьового вмісту лівої руки виявлено антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Таким чином, враховуючи групи крові ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , можна зробити висновок, що кров у піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_9 могла утворитись внаслідок змішування крові двох і більше осіб з різною комібнацією антигенів А, В, Н в їх крові. Домішки крові від ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не виключаються, якщо на момент вчинення злочину, у них були пошкодження, які супроводжувалися зовнішньою кровотечею (том 2 а.с.47-51).

Також згідно з висновком експерта №58 від 26.09.2022 року кров ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогематилюніном анти А системи АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи О (І) з ізогемаглютинами анти А та анти- В ізороселогічної системи АВО. При судово- медичному дослідженні зрізів нігтів з рук ОСОБА_7 , в піднігтьовому вмісті його правої руки було знайдено кров людини та виявлено антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Отже, враховуючи групи крові Полетія та ОСОБА_7 , отримані результати досліджень, можна зробити висновок, що кров у піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_7 походить від особи, кров якої містить антигени А і В в крові, або внаслідок змішування крові двох або більше осіб з різною комбінацією антигенів А І В в крові, що не виключає домішки крові від потерпілого ОСОБА_9 , якщо на момент вчинення злочину у нього були пошкодження, які супроводжувалися зовнішньою кровотечею. Оскільки згідно з висновком судово-медичної експертизи у ОСОБА_18 була наявна зовнішня кровотеча внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а тому даний висновок підтверджує причетність ОСОБА_7 до заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та вчинення даного злочину (том 2 а.с.52-56).

Із протоколу слідчого експерименту з ОСОБА_7 від 25.06.2022 року із відеозаписом встановлено, що під час даної слідчої дії ОСОБА_7 повідомив, що побачив чоловіка, який лежав поперек стежки. В той день вживав спиртні напої. Цей чоловік був у крові, лежав на боку, хрипів. Він хотів його підняти, але не зміг. Взяв за руку з правої сторони. Обличчя у нього було побите. На питання слідчого, чи ОСОБА_7 знає цього чоловіка, останній відповів, що ні, хоча може і бачив. Ніколи не мав із ним жодних конфліктів. Крім того, на питання слідчого, чи ще хтось був на місці події, ОСОБА_7 відповів, що ні. На питання слідчого ОСОБА_7 відповів, що ніколи не бачив, щоб на тій території, де він проживає, хтось викидав сміття. Крім того, ОСОБА_7 повідомив, що після того, як не зміг підняти чоловіка, що лежав, то поїхав з місця події на велосипеді. На місці події ні з ким не спілкувався, бо там нікого не було. На місце події він не повертався. Крім того, у цей період часу до Бадзяна ніхто в гості не заходив (том 2 а.с.40-43).

Водночас, обставини, встановлені під час слідчого експерименту, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_11 , яка повідомила суду, що на місці події, де лежав чоловік, вона бачила ОСОБА_7 , який повідомив їй, що чоловік тут вже пів години лежить.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що показання ОСОБА_7 про те, що він поїхав з місця події на велосипеді, повністю спростовуються дослідженим судом відеозаписом з диска із камери відеоспостереження, яка розміщена по АДРЕСА_2 . Із даного відеозапису встановлено, що в період часу з 02:45 години по 05:57 годину 24.06.2022 року по АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 велосипедом не їхав (том 2 а.с.71-79).

Наведені висновки експертиз та показання свідка, експерта у місцевому суді спростовують твердження апеляційних скарг про відсутність доказів вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Суд першої інстанції у своєму вироку навів мотиви прийнятого ним рішення, обґрунтував свої висновки, дослідженими письмовими доказами. З такими висновками місцевого суду погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про незгоду з висновком експертизи нічим не обгрунтовані. Апеляційний суд вважає, що експерт у своєму висновку дав відповіді на всі питання, які були перед ним поставлені.

Відповідно до вимог ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом апеляційної інстанції не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при призначенні даних експертиз та їх проведенні.

Висновки суду першої інстанції про доведеність висунутого ОСОБА_7 обвинувачення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів та про юридичну кваліфікацію дій обвинувачених за ч.1 ст.115 КК України, апеляційний суд вважає обґрунтованими, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються зібраними, перевіреними та належно оціненими судом першої інстанції доказами.

Також апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у вищезгаданій Конвенції, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би безумовними підставами для скасування вироку, про що йдеться в апеляційних скаргах, апеляційний суд не встановив.

Відповідно до положень ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_7 , в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, місцевий суд у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали - це втрата найвищої соціальної цінності, проголошеної ч.1 ст.3 Конституції України - життя людини.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції відніс рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Судом також взято до уваги висновок судово психіатричної експертизи № 216 від 21.07.2022 року відповідно до якого ОСОБА_7 є осудним, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Під впливом фізіологічного афекту, чи іншого емоційного стану, котрий би міг бути психологічною підставою для сильного душевного хвилювання ОСОБА_19 не знаходився.

З урахуванням його індивідуально- психологічних особливостей (інтелекту, пам`яті, уваги, сприймання, мислення) він потенційно здатен розуміти характер і фактичний зміст власних дій, правильно сприймати важливі по справі обставини та давати щодо них відповідні показання. Суперечності у показаннях ОСОБА_7 , забування деталей обставин правопорушення, вигадування і суб`єктивізм у даному випадку можуть зумовлюватися невідвертістю, як включення механізму звичайного психологічного захисту підекспертним.

Враховано також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який негативно характеризується, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у виді позбавлення волі, в тому числі і за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто за спричинення тілесних ушкоджень, що спричинили смерть, судимість за вчинення якого не знята та непогашена.

Наведене підтверджує відсутність позитивних змін в особистості ОСОБА_7 після відбуття покарання й неготовність, небажання до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, небажання стати на шлях виправлення, стійку направленість на вчинення умисних особливо тяжких злочинів, безпосереднім об`єктом яких є життя людини, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства та призначив покарання у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду апеляційної інстанції, повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, а також принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На думку суду апеляційної інстанції, у даному випадку досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Підстав для скасування оскаржуваного вироку з мотивів, наведених в апеляційних скаргах, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 червня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: