У Х В А Л А

29.10.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква Київської області в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» клопотання

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 29.12.2020, яким його засуджено за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

про застосування положень Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування щодо нього положень Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 вважав за необхідне задовольнити частково клопотання в засудженого, звільнити його від покарання призначеного вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 29.12.2020, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та вважати його таким, що відбуває покарання будучи засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України.

Представник колонії ОСОБА_5 підтримав позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив таке.

Засуджений ОСОБА_3 , відбуває покарання за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 29.12.2020, яким його засуджено за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Так, цим вироком ОСОБА_3 призначено покарання за ч 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на 5 років, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на 2 роки, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю злочинів визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією майна.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) зроблений висновок про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону N 3886-IX. Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2020 встановлений на рівні 2 102,00 грн. Отже для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2020 року має перевищувати 2102,00 грн (50 % * 2481,00 грн х 2 = 2102,00 грн).

Судом встановлено, що вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 29.12.2020 ОСОБА_3 засуджений за заволодіння у липні 2020 чужим майном шляхом зловживання довірою на суму 1 454,80 грн. та за вчинення 23.10.2020 таємного викрадення чужого майна на суму 1 276.20 грн

Відтак, на день розгляду клопотання діяння, передбачені ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення яких засуджено ОСОБА_3 наразі не можуть вважатись кримінальними правопорушеннями, оскільки вартість майна, яким він заволодів шляхом зловживання довірою та вартість викраденого майна, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення/заволодіння яким передбачено саме кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_3 згідно вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 29.12.2020 вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та викрав чуже майно, на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто кримінальна караність вчиненого ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ усунута, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого від призначеного покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі та ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України

Разом з тим, оскільки згідно цього ж вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 29.12.2020 ОСОБА_3 засуджено, у тому числі, і за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, суд приходить до висновку, що вирок суду слід привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024, зокрема, ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 29.12.2020 із призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Керуючись ст. 74, КК України, статтями 376, 535, 537 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування положень Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 29.12.2020 за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі та за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, негайно.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 29.12.2020.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений та відбуває покарання за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 29.12.2020 за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення семиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6