Справа № 472/955/24
Провадження №1-в/472/33/24
УХВАЛА
про звільнення засудженого від призначеного покарання, у зв`язку із усуненням законом караності діяння
24 жовтня 2024 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника органу пробації - ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 у селищі Веселинове подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із усуненням законом караності діяння засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Києво - Олександрівське Веселинівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 08.02.2024 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України,
20 вересня 2024 року до суду надійшло подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 08 лютого 2024 року у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Подання мотивоване тим, що на обліку Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з 12 березня 2024 року перебуває ОСОБА_5 . Відповідно до вироку сума матеріальних збитків, які спричинив ОСОБА_7 не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого у 2023 році. У відповідності до Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань доцільності правоохоронних органів" (далі - Закон № 3886-IX) підпадає під дію ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить у 2023 році 2684 грн. Відповідно до положень ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Таким чином, просить звільнити засудженого від призначеного покарання, у зв`язку із усуненням законом караності діяння.
В судовому засіданні представник Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 подання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" ОСОБА_6 підтримала, вважає, що подання підлягає задоволенню.
Засуджений ОСОБА_5 подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" ОСОБА_6 підтримав та просив його задовольнити.
Заслухавши пояснення представника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_5 , вивчивши матеріали особової справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 08 лютого 2024 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.
Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.
Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.
Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.
Тобто, для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України.
Таким чином, зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.
У той же час суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, здійснюється виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.
Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.
Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2023 рік складав 1342 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 грн х 2 = 2684,00 грн.
ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК за вчинення 07 жовтня 2023 року таємного викрадення чужого майна (крадіжку) на суму 349 гривень.
Таким чином, оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.
Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне подання органу пробації задовольнити, а засудженого ОСОБА_5 звільнити від призначеного судом покарання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 372, 537, 539 КПК України, суд
Подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про звільнення від відбування призначеного покарання, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння засудженого ОСОБА_5 , - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Києво - Олександрівське Веселинівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 08.02.2024 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України, - на підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити від призначеного судом покарання у зв`язку із усуненням законом караності діяння.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1