СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1389/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000721 від 02.04.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макарів Київської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисник: ОСОБА_7 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і вiйськову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу військових командирів ( начальників), в умовах воєнного стану, близько 20 год. 00 хв. 01.10.2023 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 ЗС України ( АДРЕСА_2 ) та проводив час на власний розсуд, не прив`язуючи його з проходженням військової служби.

23.04.2024 року о 16 год. молодшого сержанта ОСОБА_3 командира бойової машини - командира 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти 1 штурмового батальону військової частини НОМЕР_1 ЗС України затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, вказавши на дату, мету та спосіб вчинення злочину, а саме, що він будучи військовослужбовцем, проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовому званні молодший сержант, в умовах воєнного стану, близько 20 год. 00 хв. 01.10.2023 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 ЗС України ( АДРЕСА_2 ) та проводив час на власний розсуд, не прив`язуючи його з проходженням військової служби. Мотивом таких його дій було бажання вирішити свої сімейні проблеми. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.5 ст.407 КК України вірна, оскільки він самовільно залишив військову частину без поважних причин понад три доби, будучи військовослужбовцем, без, вчиненому у період воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття у вчиненому, обставини, які обтяжують покарання - відсутні.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і в даному випадку достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, а також прийнятним у разі виявленого обвинуваченим бажання продовжити проходження військової служби.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид остаточного покарання, суд, вважає за необхідне в порядку ст. 377 КПК України раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 369-371, 373- 376, ч.15 ст.615 КПК України, ст.12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді позбавлення волі на строк на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 - тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили та утримувати ОСОБА_3 на гауптвахті ЦУ ВСП по м. Києву та Київській області.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі рахувати ОСОБА_3 з дня його затримання тобто - з 23 квітня 2024 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - протягом цього ж строку з дня отримання вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_1