Справа №331/1056/22
Провадження № 1-в/191/668/24
УХВАЛА

іменем України

04 грудня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря судового засідання Яришевої Н.В.,

прокурора Бачурного П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» Єрофєєва В., про приведення вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року, відносно засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_1 , у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» Єрофєєва В., про приведення вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року, відносно засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_1 , у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року, що набрав законної сили 05 липня 2023 року, ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі за викрадення 15.10.2021 року чужого майна на суму 800 грн. 00 коп., та за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш судового покарання більш суворим покарання, остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Початок строку покарання засудженого ОСОБА_1 визначено з 12.04.2022 року, а кінець строку покарання 12.04.2029 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 2270 грн. 00 коп., станом на 15.10.2021 року) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ОСОБА_1 діяння за ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання в частині епізоду за ч. 2 ст. 185 КК України від 15.10.2021 року щодо викрадення майна, за яким завдано потерпілій стороні матеріальної шкоди у сумі 800 грн. 00 коп., тобто дана сума не перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян (менше 2270 грн. 00 коп. станом на 15.10.2021 року), за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за Законом України від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р. Епізод за ч. 4 ст. 186 КК України, під дію вказаного закону не підпадає.

У зв`язку із зазначеним, заявлене клопотання підлягає задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_1 підлягає звільненню від покарання за ч.2 ст. 185 КК України, на яке поширюється дія ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, і тому його слід вважати засудженим за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі, без застосування ч. 1 ст. 70 КК України

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» Єрофєєва В., про приведення вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року, відносно засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_1 , у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України, задовольнити.

Привести вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року, що набрав законної сили 05 липня 2023 року відносно засудженого ОСОБА_1 , у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року, що набрав законної сили 05 липня 2023 року, покарання за ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку із усуненням караності діяння.

Вважати засудженим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року, що набрав законної сили 05 липня 2023 року, за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі, без застосування ч. 1 ст. 70 КК України. Рахувати ОСОБА_1 строк відбування покарання з 12 квітня 2022 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя А. В. Твердохліб