Справа № 369/935/19
Провадження №1-кп/369/192/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарки ОСОБА_2

за участю прокурорки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бориспіль Київської області, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 02.11.2017 року Оболонським районним судом м. Києва до порання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та 1 місяць,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно пред`явленого обвинувачення, 13.12.2018 близько 13 години 30 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ПрАТ «Нова Лінія», що за адресою: Київська область, Фастівський (Києво-Святошинський) район, смт. Чабани, Одеське Шосе, 8, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав належні ПрАТ «Нова Лінія» товарно матеріальні цінності а саме: Набір головок торцевих з тріскачкою марки «Montero», вартість яких згідно довідки вартості від 13.12.2018 складає 668,01 грн. без ПДВ (Шістсот шістдесят вісім гривень 01 копійок).

Після чого, утримуючи при собі вказане майно, ОСОБА_4 пройшов через касову зону не розрахувавшись за нього, та направився до виходу з магазину, при цьому виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг завершити діяння з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

В судовому засіданні судом на обговорення було поставлено питання про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправна діяльність на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений та прокурорка не заперечували з приводу закриття провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

Відповідно до положень ст. 4 КК України злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

При цьому, згідно положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 13.12.2018 року таємного викрадення чужого майна (крадіжка) на загальну суму 668,01 гривень.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 1762 грн. А відтак сума соціальної пільги у 2018 році становила 881 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2018 році становив 881 грн.

Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01 січня 2018 року складали 1762 грн.

Таким чином, оскільки вартість викраденого ОСОБА_4 майна на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідне діяння перестало бути кримінально караним.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 369-372, ч. 3 ст. 479-2 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Речові докази: - Набір головок торцевих з тріскачкою марки «Montero» передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 залишити представнику потерпілого ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1