Справа № 466/1550/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/849/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 липня 2024 року про продовження строку тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Обвинувачені у своїх апеляційних скаргах, які змістом, обґрунтуванням та вимогами ідентичні одна одній, порушують питання про скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 30 липня 2024 року та зміну їм запобіжного заходу на більш м`якший не пов`язаний з триманням під вартою.

Звертають увагу на те, що суддя ОСОБА_1 виніс оскаржувану ухвалу одноособово, чим грубо порушив вимоги ст.319 КПК України.

На їх думку, ухвала винесена незаконним складом суду, а тому підлягає негайному скасуванню на підставі п.2 ч.2 ст.412 КПК України.

Наголошують, що колегія суддів, яка розглядає справу не бере до уваги очевидні порушення Конституції України та КПК України відносно підозрюваних, які були скоєні на досудовому розслідуванні, а саме слідчі дії проводилися без обов`язком участі адвоката.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

В апеляційних скаргах обвинувачені просять проводити судове засідання без їх участі.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали контрольного провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Як вбачається з наданих суду матеріалів контрольного провадження, на розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження №000030, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_8 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_9 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_7 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_10 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 травня 2021 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова та ухвалами Шевченківського районного суду м. Львова, востаннє ухвалою від 30 липня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 липня 2021 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова та ухвалами Шевченківського районного суду м. Львова, востаннє ухвалою від 30 липня 2024 року.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 строку тримання під вартою для забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, та вважає, що застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду, в тому числі щодо належного виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків.

Що стосується доводів апеляційних скарг щодо незаконності складу суду, який розглядав клопотання сторони обвинувачення, оскільки продовження строку тримання під вартою здійснювалось одноособово суддею-членом колегії судді, які здійснюють розгляд вказаного кримінального провадження, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з рекомендаціями Ради суддів України від 2 березня 2022 року та листом Верховного Суду №1/0/2-22 від 3 березня 2022 року, у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Таким чином, розгляд клопотання прокурора одноособово суддею-членом колегії, з огляду на запроваджений на всій території України воєнний стан, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у розумінні п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України, як про це зазначають апелянти.

Доводи апеляційних скарг про те, що слідчі дії проводилися з порушенням вимог КПК України, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі виходять за межі процесуальних повноважень суду апеляційної інстанції при апеляційному перегляді ухвали суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підлягають вирішенню судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Відтак, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких обвинувачені просять скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвала місцевого суду відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, зі справи не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 липня 2024 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без змін, а їх апеляційні скарги без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: