Справа № 149/619/24
Провадження №1-кп/149/87/24
Номер рядка звіту 11
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

19.11.2024 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000714 від 31.12.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Журавне Хмільницького (раніше Літинського) району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Жмеринського районного суду Вінницької області від 21.04.2017 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.12.2023 близько 16:40 год. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , прийшовши до будинку раніше знайомого ОСОБА_8 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та запропонували разом розпити алкогольні напої. Через деякий час, після розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_9 пішов до місця свого проживання, а ОСОБА_4 та ОСОБА_8 залишилися і продовжили вживання алкогольних напоїв.

Перебуваючи у одній із кімнат зазначеного будинку, у ході розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптового конфлікту, виникла словесна суперечка, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, взяв до рук каструлю ємністю 5 л., якою наніс ОСОБА_8 близько 6 ударів в область голови та обличчя, від яких останній упав на підлогу у кімнаті будинку. У подальшому, коли ОСОБА_8 намагався підвестися із підлоги, ОСОБА_4 взяв до рук дерев`яний макогін, який стояв на підлозі біля столу у будинку, та наніс ОСОБА_8 5 ударів в область голови та обличчя. В цей момент ОСОБА_8 прикривався правою рукою з метою уникнення побиття, і декілька ударів прийшлося в область його правої руки. У подальшому, ОСОБА_4 , тримаючи у руках дерев`яний макогін, з метою доведення свого умислу до кінця, наблизився до ОСОБА_8 , який лежав на підлозі у кімнаті будинку, та спричинив макогоном декілька ударів в область голови та тулуба останнього, доки він не перестав подавати ознаки життя. Унаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 90 від 08.02.2024 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 було виявлено сполучну травму тіла, що включає в себе: відкриту черепно-мозкову травму (рани на голові; крововиливами в м`які тканини голови, багато численні переломи кісток склепіння, основи та лицевого відділів черепа з пошкодженням твердої та м`якої мозкових оболонок; травматичне руйнування мозкової речовини головного мозку; забиття речовини мозочка; субарахноїдальні крововиливами головного мозку з проривом в шлуночки мозку. Закриту тупу травму тулуба (садно на грудній клітці; перелом тіла грудини; двох сторонні переломи ребер зі зміщенням; забій тканини правої та лівої легені; розрив капсули та тканини печінки). Перелом правої променевої кістки. Травматичний злам 1 зуба справа на верхній щелепі. Синці на обох колінах. Садна на обох верхніх та лівій нижній кінцівках. Вказана сполучна травма тіла виникла від багаторазових ударів твердим тупим предметом (предметами) з сферичною або близькою до такої контактуючою поверхнею, з достатньою фізичною силою, належить до тяжких тілесних ушкоджень, згідно Наказу №6 пункт 2.1.3. правил судово-медичного визначення ступеня важкості тілесних ушкоджень, стоїть в безпосередній причині із настанням смерті ОСОБА_8 .

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , не бажаючи бути викритим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, залишив труп на місці події, забрав мобільний телефон «Nokia 1280» ОСОБА_8 , закрив вхідні двері до будинку, в подальшому спалив власний одяг зі слідами злочину та позбувся предметів, якими наносив тілесні ушкодження потерпілому, а саме викинув їх до річки Південний Буг, яка протікає неподалік місця проживання померлого.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Крім того, після звільнення з місць позбавлення волі, з метою запобігання в подальшому з його боку порушень громадського порядку Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 29.06.2023 щодо ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пункту "в" ст. 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" ОСОБА_4 . Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 29.06.2023 визначені обмеження у виді: заборона виходу з будинку (квартири) за місцем проживання, у період із 20:00 години по 06:00 години наступного дня; заборона виїзду в особистих справах за межі району без дозволу органів поліції; реєстрація в органах поліції за місцем проживання один раз на місяць

Зі змістом вказаної ухвали суду ОСОБА_4 ознайомлений 01.07.2023 та попереджений при цьому про кримінальну відповідальність за порушення встановлених щодо нього правил адміністративного нагляду.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» - адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них. Відповідно до ст. 7 вище вказаного Закону - працівники поліції зобов`язані систематично контролювати поведінку цих осіб, запобігати порушенням ними громадського порядку та прав інших громадян і припиняти їх, проводити розшук осіб, які уникають адміністративного нагляду.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» - особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані вести законослухняний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і додержувати таких правил: прибути у визначений установою виконання покарань термін в обране ними місце проживання і зареєструватися в органі Національної поліції; з`являтися за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і давати усні та письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах; в разі від`їзду в особистих справах з дозволу поліцейського в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися у відповідному органі Національної поліції.

Незважаючи на роз`яснення та попередження, що здійснені представниками Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_4 порушив правила адміністративного нагляду.

Реалізуючи свій злочинний задум, він, грубо ігноруючи порядок та умови відбування встановлених обмежень та зобов`язань, без будь-яких поважних на те причин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з метою ухилення від адміністративного нагляду, порушив встановлені судом обмеження, а саме: достовірно знаючи про існуючі щодо нього обмеження у виді заборони виїзду в особистих справах за межі району без дозволу органів поліції, 19.12.2023 в денний час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, самовільно залишив місце проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , після чого проживав у АДРЕСА_5 , тобто усупереч покладеним на нього обов`язкам без дозволу Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області покинув місце, де проживав, що у подальшому виключило можливість здійснення щодо нього адміністративного нагляду та був відсутній за місцем проживання у період з 19.12.2023 до 31.12.2023, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Після встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , працівниками Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області його затримано у порядку ст. 208 КПК України у смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогост. 395 КК України, тобто в самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.11.2024 кримінальне провадження №0000714 від 31.12.2023в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав, зазначив, що щиро розкаюється. Повідомив суду, що він впродовж шести днів проживав у ОСОБА_10 та 25.12.2023 вони разом пішли додому до потерпілого ОСОБА_8 , де між ним та ОСОБА_8 відбувся конфлікт на побутовому грунті, в ході якого він наніс потерпілому множинні удари в ділянку голови і тулуба. Зазначив, що удари наносились ним дерев`яним макогоном та каструлею. Після нанесення ударів ОСОБА_8 вже не рухався. ОСОБА_4 також повідомив, що забрав у ОСОБА_8 270 грн. та мобільний телефон, після чого також він забрав знаряддя нанесення ударів, закрив двері в будинок та пішов. Зазначає, що макогон та каструлю він викинув у річку Південний Буг. Згодом 31.12.2023 був затриманий працівниками поліції. Пояснив, що вбивати він не хотів, просто не зміг зупинитися. З якою метою він наносив удари, пояснити не зміг. Щодо цивільного позову потерпілого повідомив, що в нього немає коштів, щоб їх виплатити йому. Що стосується ухилення від адміністративного нагляду повідомив, що йому було достеменно відомо, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд та що йому заборонено залишати своє місце проживання без дозволу поліції, однак в зв`язку з тим, що з його вигнали з місця проживання, за яким йому встановлені обмеження, він з 18.12.2023 проживав в іншому місці, зокрема і у ОСОБА_10 в АДРЕСА_3 , про що він не повідомив дільничного офіцера поліції.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що очевидцем події він не був. 31.12.2023 він приїхав до своєї матері і виявив, що його брата ОСОБА_8 немає, після чого він пішов до будинку, в якому проживав ОСОБА_8 , що розташований по АДРЕСА_3 , де через вікно виявив, що лежить його брат весь у крові та одразу викликав поліцію. Коли він прийшов двері до будинку були зачинені на замок. До будинку він увійшов уже з працівниками поліції. Ввійшовши до будинку він побачив труп брата, предметів, якими наносились йому удари не бачив. Про причетність до злочину ОСОБА_4 дізнався в ході проведення досудового розслідування. Зазначив, що був учасником слідчого експерименту під час якого ОСОБА_4 визнавав обставини справи, пояснював механізм нанесення тілесних ушкоджень. При визначенні міри покарання поклався на розсуд суду, однак ввжає, що цей злочин було вчинено з особливою жорстокістю. Цивільний позов підтримав.

В судове засідання 19.11.2024 представник потерпілого - адвокат ОСОБА_11 не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами. Потерпілий підтримав заяву свого представника. Прокурор, обвинувачений та його захисник заперечили щодо відкладення розгляду справи та наполягали на його продовженні. Суд, враховуючи те, що представником потерпілого до заяви не додано доказів поважності причини його неявки, зважаючи думку учасників процесу, враховуючи стадію судового розгляду, приписи ст. 325, ст. 58 КПК України, а також те, що в судове засідання особисто з`явився потерпілий, з метою дотримання балансу інтересів і прав учасників у кримінальному провадженні, ухвалив визнати причини неявки представника потерпілого - адвоката ОСОБА_11 неповажними та продовжити удовий розгляд у його відсутність.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, підтверджується доказами, дослідженими в процесі судового розгляду, зокрема:

витягом з ЄРДР ( т. 1, а.с. 112), відповідно до якого 31.12.2023 до ЄРДР за № 0000714 внесено відомості за ч. 1 ст. 115 КК України;

рапортом ст. інспектора -чергового Хмільницького РВП (т. 1, а.с. 113) , відповідно до якого 31.12.2023 о 10:20 год. зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 31.12.2023 о 10:19 год. за адресою: АДРЕСА_3 заявник ОСОБА_6 заявив, що через вікно будинку бачить, що на підлозі лежить тіло без ознак життя брата ОСОБА_8 , на голові та на руках плями бурого кольору, поряд із тілом велика кількість рідинибурого кольору;

протоколом огляду місця події від 31.12.2023 з таблицею ілюстрацій та відеозаписом до нього (т. 1, а.с. 115-135), відповідно до якого у присутності понятих, за участі спеціалістів та власника (користувача) приміщення ОСОБА_6 було проведено огляд домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . В ході огляду в кімнаті № 1 будинку виявлено труп ОСОБА_8 з видимими тілесними ушкодженнями.

актом про застосування службового собаки від 31.12.2023 (т. 1, а.с. 136), яка за результатами роботи вказала напрямок руху злочинців.

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.12.2023 (т. 1, а.с. 141), відповідно до якого ОСОБА_6 просить притягнути невідому особу , яка вчинила вбивство його брата ОСОБА_8 ;

висновком експерта № 90 (т. 1, а.с. 154-157), відповідно доя кого було проведеносудово-медичну експертизу трупа ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої було виявлено та описано отримані ним тілесні ушкодження, які є прижиттєвими та могли виникнути 25.12.2023. Також зазначено, що смерть ОСОБА_8 могла настати 25.12.2003 після заподіяння останньому сполучної травми тіла. Враховуючи важкість та масивність сполучної травми тіла, численність нанесених ушкоджень, після її отримання чмерть останнього могла наступити через короткий проміжок часу, який може складати від декількох секунд до декількох хвилин. Також вказано, що враховуючи поширеність тілесних ушкоджень та їх кількість можливе будь-яке взаємо розташування ОСОБА_8 по відношенню до травмуючого предмета, за умов дотупності ділянок тіла, на яких були виявлені тілесні ушкодження. Під час нанесення тілесних ушкоджень до отримання несумісних з життям ушкоджень , ОСОБА_8 не міг чинити які-небуть самостійні, цілеспрямовані дії (пересуватися, кликати на допомогу). При судово-токсилогічній експертизі трупа було виявлено етиорвий спирт у концентрації 1, 5 ‰, що стосовно живих осіб відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

висновком експерта № 35 (т. 1, а.с. 158), при судово-медичній експертизі крові та сечі Трупа ОСОБА_8 методом газово-рідинної хроматографії, виявлено етиловий спирт у концентрації 1, 5 ‰ у крові та 2,2 ‰ у сечі. Наявність метиловго спирту, а також пропілового бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено;

висновом експерта № 16 (т. 1 , а.с. 159-160), відповідно до якого за результатами судово-гістелогічної експертизи шматків головного мозку, легень, серця, печінки, нирок, наднирника виявлено великовогнищеві субарахноїдальі крововиливи у речовині головного мозку. Пігментна дистрофія нейроцитів. Явища сателітозу. В паренхімі легень - вогнища альвеолярної емфізем, розповсюджені ділянки крововиливів у альвеоли. Наявність крові в просвітах окремих бронхів. Недокрів`я в представлених зрізах інтрамуральних судин міокарду всіх типів. Бура атрофія кардіоміоцитів. Акцентація поперечної посмугованості кардірміоцитів. Хвилястий хід груп м`язових волокон дрібних та середніх розмірів. Виражений набрякстроми міокарду. Одиничні дефекти паренхіми печінки дрібних і середніх розмірів, лінійної та неправильної форми, просвіти яких заповнені великою кількістю еритроцитів з нечікими контурами, що перемежовані з тонкими нитками фібрину. Дрібновогнищевий гломерулосклероз. Некробіози-некрои окремих епіиеліоцитів та їх груп дрібних розмірів епітелію прямих і звивистих канальців нирки. Вогнищеві аденоматозні зміни в корі надниркової залози.

Висновком експерта № 2, 3 (т. 1 а.с. 161-168), яким встановлено, що рани, виявлені при судово-медичній експертизі шкіри голови від трупа ОСОБА_8 є забитими ранами, що виникли від гнеодноразової ударної дії під гострим (відкритого в сторону скошеного краю ран) та прямим кутом, тупого твердого жорсткої конструкції предмета із сферичною або близькою до такої формою контактуючої поверхні. При проведенні кольорової хімічної реакції на залізо (реакція Перльса) на шкірі навколо ран та в їх просвіті з`явилося слабке блідо-зелене забарвлення. Реакція Перльса - позитивна. При проведенні діагностичної (біохімічної) судово-медичної експертизи фрагментів та уламків правої променевої кістки та цільної правої ліктової кістки виявлено повний фрагментно-уламковий косо-поперечний перелом правої променевої кістки характер складових та локалізація якого свідчить про те, що він утворився внаслідок деформації згину правої променевої кістки (вектор деформації -медіально-латеральний та дещо спереду назад). Прогнозованим положенням правої верхньої кінцівки в момент утворення повного фрагментарно-уламкового перелому правої променевої кістки було зміщення правої ліктьової кстки в латерально-медіальному напрямку при положенні кісток правого передпліччя в стані пронації та утворення таким чином "важеля" , що призведо до надпорогових поперечних навантажень на праву променеву кістку.

протоколом отримання біологічних зразків для експертизи від 31.12.2023 (т. 1, а.с. 222) відповідно до якого в присвтності понятих відібрано зразки крові ОСОБА_4

протоколом сдічого експерименту від 02.01.2024 з відеозаписом до нього (т. 1, а.с. 223-226) відповідно до якого за участі ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 у присутності понятих були встановлені обставини, які мали місце 24.12.2023.

висновком експерта № СЕ-19/102-24/521-БД від 19.01.2024 (т. 2, а.с. 21-36) відповідно до якого в ході проведення одорологічної експертизи було,зокрема, встановлено, що зразок запаху, вилученого із поверхні зовнішньої ручки вхідних дверей 31.12.2023 в ході огляду місця події по АДРЕСА_3 збігається із зразком запаху, вилученим із крові, відібраної у громадянина ОСОБА_4 з імовірністю 99,9996 %.

висновком експерта № СЕ-19/102-24/519-ТР від 05.02.2024 (т. 2, а.с. 42-50) відповідно до якого в ході проведення траслогічної експертизи було встановлено, що слід низу взуття на зображенні розміром 200х100 мм, залишений взуттям по типу взуття, яке вилучено у ОСОБА_4 . Відповісти в категоричній формі на запитання: "Якщо так, то чи міг він бути залишений взуттям, вилучерим 31.12.2023 у підозрюваного ОСОБА_4 .?" - не представилось модливим, у зв`язку з тим, що у досліджуваному сліді взуття відсутній індивідуально-характерний комплекс окремих ознак, який би дозводив ідентифікувати по ним конкретне взуття. Слід низу взуття на зображенні розміром 220х113 мм, залишений взуттям по типу взуття, яке вилучено у ОСОБА_4 . Відповісти в категоричній формі на запитання: "Якщо так, то чи міг він бути залишений взуттям, вилучерим 31.12.2023 у підозрюваного ОСОБА_4 .?" - не представилось модливим, у зв`язку з тим, що у досліджуваному сліді взуття відсутній індивідуально-характерний комплекс окремих ознак, який би дозводив ідентифікувати по ним конкретне взуття.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в процесі судового розгляду, зокрема:

витягом з ЄРДР (т. 2, а.с. 51), відповідно до якого 12.01.2024 до ЄРДР за № 0000017 внесено відомості за ст. 395 КК України;

рапортом заст. начальника СМ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 12.01.2024 (т. 2, а.с. 52) та рапортом ПОГ СПОГ ВВГ Хмільницького РВП ОСОБА_13 , з яких встановлено, що під час неодноразових перевірок ОСОБА_4 , який згідно ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 29.06.2023 знаходиться під адміністративним наглядом було встановлено, що він щ 19.12.2023 по 31.12.2023 був відсутнім за місцем проживання, чим своїми діями порушив правила адміністратвиного нагляду встановленого відносно нього.

ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 29.06.2023 в справі № 137/726/23 відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та застосовано обмеження: заборона виходу з будинку (квартири) за місцем проживання, у період часу з 22:00год до 06:00 год наступного дня; заборона виїзду в особистих справах за межі району без дозволу органів поліції; реєстрація в органах поліції за місцем проживання один раз на місяць.

довідкою про оголошення особі, яка звільнилась з місць позбавлення волі, постанови судді про встановлення адміністративного нагляду (т. 2, а.с. 39) відповідно до якої ОСОБА_4 оголошено постанову про встановлення адміністративного нагляду та попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

рапортами поліцейських Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області (т. 2, а.с. 62-78) відповідно до яких 23.12.2023, 26.12.2023, 27.12.2023, 28.12.2023, 29.12.2023, 31.12.2023 ОСОБА_4 був відсутній за місцем проживання.

копією протокола серії ВАВ № 572628 від 01.11.2023 (т. 2, а.с.39) про притягнення ОСОБА_4 до адміністрративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

копією квитка з м. Вінниця до м. Хмільник від 30.12.2023.

Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ст. 395 КК України, підтверджується показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомила, що 25.12.2023 до неї додому вранці та ввечері біля 21:00 год. приходили ОСОБА_4 та ОСОБА_8 для того, щоб позичити гроші, однак чере хвилин 10-15 вони пішли. Також зазначила, що вони обоє перебували у п`яному вигляді та, що конфлікту в цей час між ними не було. Про те, що сталося потім вже дізналась від сусідів.

Свідок ОСОБА_10 також повідомив, що очевидцем події вбивства він не був, однак пояснив, що десь впродовж 5 днів в нього проживав ОСОБА_4 . Зазначив, що на "Коляду" до нього приблизно о 16-17 год. зателефонував ОСОБА_8 та запросив до себе. Вони з ОСОБА_4 пішли до нього, де вживали алкогольні напої, ОСОБА_10 приблизно о 18-19 год. пішов додому працювати по господарсту та залишив ОСОБА_8 з ОСОБА_4 разом. Впоравшись з господарством він ліг спати. На наступний день, коли він проснувся, ОСОБА_4 та його речей вдома не було.

В судове засідання неодноразово викликалася свідок ОСОБА_15 , однак забезпечити її явку прокурор не зміг, за вказаних обставин прокурор не наполягав на допиті свідків, які у судове засідання не з`явилися. Інші учасники процесу також не наполягали на допиті.

Оцінюючи досліджені докази у сукупності і взаємозв`язку, суд керується тим, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом… Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Завданнями кримінального провадження згідно зі ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Аналіз досліджених та оцінених по справі доказів свідчить про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ст. 395 КК України, поза розумним сумнівом доведена зібраними у справі і дослідженими судом доказами. Його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115, ст. 395 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст. 65, 68 КК України враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком та особливо тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше судимий, офіційно не працює, негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Обставинами, що обтяжують покарання за ч. 1 ст. 115 КК України, згідно зі ст. 67 КК України, є: вчинення кримінального правопорушення, особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину; за ст. 395 КК України - обставин не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання за ч. 1 ст. 115, ст. 395 КК України згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

При цьому із досліджених доказів і показань, наданих ОСОБА_4 у судовому засіданні, суд не вбачає у його діях такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття. Такий висновок суду грунтується на тому, що не зважаючи на те, що при роз`ясненні суті пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 вказав, що визнає вину та кається, під час його допиту судом детально з`ясовано його ставлення до вчиненого з метою правильного і всебічного з`ясування усіх обставин, що мають істотне значення. Суд звертає увагу, що щире каяття означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Разом з тим, поведінка ОСОБА_4 , його ставлення до потерпілого та до завленого ним цивільного позову, надані обвинуваченим суду покази і пояснення, а також інші обставини, встановлені в ході судового розгляду, в цілому свідчать про відсутність в нього щирого каяття щодо вчинених ним кримінальних правопорушень, зокрема і щодо умисного заподіяння смерті ОСОБА_8 .

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі, за ст. 395 КК України - у виді обмеження волі. Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, яка складається з 12140 грн. - матеріальної шкоди, пов`язаної з похованням та 500 000 грн. моральної шкоди, а також просить стягнути 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. У судовому засіданні потерпілий цивільний позов підтримав, просив його задовольнити. Вказав, що внаслідок вбивства брата він самостійно поніс витрати на його поховання, а також зазнав важких душевних страждань, а втрата від смерті брата є непоправною. Цивільний відповідач (обвинувачений ОСОБА_4 ) зазначив, що у нього відсутні кошти для відшкодування шкоди.

Вирішуючи питання щодо позову суд керується тим, що цивільний позов у кримінальному провадженні згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ст. 129 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Таким чином, факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права захищаються законом і є непорушними (ст. 21 Конституції України).

Тому обов`язок відшкодування моральної шкоди виникає із самого факту протиправної поведінки щодо потерпілого і надання додаткових доказів не потребує. Цілком зрозуміло, що умисне позбавлення життя потерпілого, вчинене ОСОБА_4 , викликало в його потерпілого страждання, які були спричинені непоправною втратою брата, оскільки за життя вони підтримували гарні стосунки, вони часто спілкувалися. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 душевних страждань.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої або позбавлення її можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (пункт 9 вказаної Постанови). Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи.

Разом з тим, посилання цивільного позивача на спричинення внаслідок злочину шкоди його здоров"ю в ході судового розгляду належними і допустимими доказами, зокрема медичними документами, довідками лікувального закладу, не підтверджено. Суд, враховуючи характер та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнав цивільний позивач, характеру немайнових втрат (неможливість повернення до попереднього стану), а також те, що між діями обвинуваченого, які визнані судом протиправними, і шкодою, існує безпосередній причинний зв`язок, вважає, що позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 400 000 грн.

Що стосується відшкодування матеріальної шкоди, суд керується тим, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати (ст. 1201 ЦК України). Враховуючи, що позивачем доведено понесені ним витрати пов`язаня з позованням брата в розмірі 12140 грн., суд вважає за необхідне в цій частині позов задоволити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Такі витрати складаються, у тому числі, із витрат на правову допомогу (п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК). Положення, які стосуються цивільного позову, визначені Главою 9 КПК. У зв`язку із розглядом справи, потерпілим (цивільним позивачем) було понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., що документально підтверджено наданими письмовими доказами, клопотань щодо їх неспівмірності не заявлялося. Тому з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь потерпілого 5000 грн. понесених ним витрат на правничу допомогу.

Питання щодо процесуальних витрат на залучення експертів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження (арешт майна) суд вирішує відповідно до ст. 174 КПК України. Підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченого суд не вбачає, тому, керуючись п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, вважає за необхідне до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів, залишити його відносно ОСОБА_4 попереднім - тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 370-374, 376 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ст. 395 КК України, та призначити йому покарання:

-за ст. 395 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки;

-за ч. 1 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення (тримання під вартою) ОСОБА_4 з моменту його затримання в порядку ст. 208 КПК України 31.12.2023 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж на 60 днів, залишити попередній тримання під вартою.

Арешт, накладений на речові докази ухвалами слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02.01.2024 - скасувати.

Речові докази: змив із зовнішньої ручки вхідних дверей, який поміщено до паперового конверту із пломбою NPU-0065301; змив із внутрішньої ручки вхідних дверей, який поміщено до паперового конверту із пломбою NPU-0065302; запаховий слід із поверхні внутрішньої ручки вхідних дверей, який поміщено до спеціального пакету НПУ № WAR0073682; змив речовини бурого кольору з поверхні вхідних дверей, який поміщено до паперового конверту із пломбою NPU-0065303; змив речовини бурого кольору із поверхні стіни кімнати № 1, який поміщено до паперового конверту із пломбою NPU-0065304; змив речовини бурого кольору з поверхні підлоги біля трупа у кімнаті № 1, який поміщено до паперового конверту із пломбою NPU-0065305; зубну коронку з металу жовтого кольору, яку поміщено до паперового конверту із пломбою NPU-0065306; змив речовини бурого кольору із поверхні підлоги № 2, який поміщено до паперового конверту із пломбою NPU-0065307; змив речовини бурого кольору з поверхні порогу дверей, який поміщено до паперового конверту із пломбою NPU-0065308; шкіряну куртку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до спеціального пакету НПУ № PSP4291410; змив речовини бурого кольору із поверхні труби у кімнаті № 4, який поміщено до паперового конверту із пломбою NPU-0065309; змив речовини бурого кольору із поверхні підлоги у кімнаті № 4, який поміщено до паперового конверту із пломбою NPU-0065310; дерев`яний предмет, схожий на молоток, із кімнати № 4, який поміщено до паперового конверту із пломбою NPU-0065311 - знищити;

фотознімки фрагментів слідів низу взуття у кімнаті № 1, які поміщено до паперового конверту - залишити при матеріалах кримінального провадження;

взуття чорного кольору із надписом білого кольору "STREAM", яке поміщено до спеціального пакету НПУ № WAR1732796 - повернути ОСОБА_4 ;

мобільний телефон "Nokia" із серійним номером НОМЕР_1 із сім-карткою № НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету НПУ № PSP1241842 - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 8931,42 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 400 000 грн. відшкодування моральної шкоди, 12 140 грн. - відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. - документально підтверджених понесених витрат на правову (правничу) допомогу.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копії вироку в день проголошення його резолютивної частини вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1