Справа № 496/1211/24
Провадження № 1-кп/496/393/24
У Х В А Л А

24 липня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 та клопотання захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 14.04.2023 року близько 13:00 год., діючи в якості пособника, за попередньою змовою групою осіб із двома особами, маючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне використання продаж з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги у вигляді LED-ліхтарів марки «Almina» у кількості 10010 од. та «Fujita» у кількості 10080 од., у загальній кількості 20090 од., ринковою вартістю 28020580 грн, тобто у особливо великому розмірі, ввезених 13.04.2023 року на територію України у виді гуманітарної допомоги, умисно, з корисливих мотивів, під час воєнного стану, в порушення абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», ст. 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», Постанови Кабінету Міністрів України № 174 від 01.03.2022 року «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану», вчинив незаконне використання товарів (предметів) гуманітарної допомоги, що виявилось у розвантаженні цих товарів (предметів) за адресою: АДРЕСА_1 , всупереч Декларації № 500420/2023/722 про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, відповідно до якої вказаний товар був ввезений на територію України за спрощеною процедурою як гуманітарна допомога, з місцем призначення та розвантаження: Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого продажу зазначеного товару (предметів) з метою отримання прибутку, чим фактично розпорядився товарами (предметами) гуманітарної допомоги на загальну суму 28020580 грн, проте вчинення ОСОБА_8 та двома особами кримінального правопорушення було зупинено співробітниками правоохоронних органів, у зв`язку з чим він не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, а саме: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з Одеської області без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свог місця проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню; 5) здати на зберігання до ГУДМС України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання обґрунтовано тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Із обставин кримінального провадження вбачається, що більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 та для запобігання ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Обвинувачений ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Відтак, існує об`єктивний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що останній зможе переховуватись від органів досудового розслідування та з метою уникнення кримінальної відповідальності, в тому числі виїхати за межі території України. В той же час обвинувачений ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні. Наразі в кримінальному провадженні ще не допитано осіб, які мають безпосереднє відношення до підготовки та складання документів, на підставі яких вказані товарно-матеріальні цінності ввезені на територію України, як гуманітарна допомога, осіб, залучених до переміщення вантажу, що дає підстави вважати, що обвинувачений для уникнення кримінальної відповідальності, перебуваючи на свободі, зможе самостійно або через інших осіб незаконно впливати на допитаних, а також ще не допитаних осіб у цьому провадженні, здійснювати вплив на експертів, з метою викривлення, перекручування ними дійсних фактичних обставин, зміни останніми свідчень, приховування доказів тощо, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, ОСОБА_8 зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, штучно затягуючи судовий розгляд та створюючи штучні перешкоди у проведенні процесуальних дій, тим самим заважати проведенню усестороннього, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Заявлені при обранні та продовженні запобіжного заходу ризики не зменшилися та продовжують існувати. На думку прокурора, запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Від захисників обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому вони просять змінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього процесуальних обов`язків із числа передбачених ст. 194 КПК України, а заставу у розмірі 908 400 грн, що внесена за обвинуваченого ОСОБА_8 - повернути заставодавцю ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 12.04.2024 року обвинуваченого ОСОБА_8 було звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави. За весь цей час обвинуваченим ОСОБА_8 не допущено жодного порушення покладених на нього процесуальних обов`язків. Так, на виконання рішення суду ОСОБА_8 здав на зберігання до ГУ ДМС України в Одеській області свій закордонний паспорт, присутній на кожному судовому засіданні, жодного разу не звертався до суду з клопотанням про його відкладення, для отримання права на виїзд на межі міста Одеса звертався до суду із відповідним клопотанням, втім не будучи обізнаним про його розгляд та позитивне рішення лишався в межах міста, не мав наміру та не вчиняв будь-яких спроб спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, фактично весь час перебуває вдома за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно характеристики, наданої ОСОБА_8 за місцем проживання, весь час мешкання обвинуваченого за вказаною адресою (з 2006 року) скарг та претензій щодо його поведінки від сусідів не надходило, громадський порядок не порушував, зарекомендував себе як порядна, ввічлива, відповідальна людина, яка приймає участь у благоустрої будинку та прибудинкової території. У зв`язку з зайнятістю дружини займається доглядом за двома молодшими дітьми ОСОБА_10 , 2014 року народження, та ОСОБА_11 , 2021 року народження, возить їх на гуртки, молодшого до дитячого садочку, активно займається з ними спортом на стадіоні, а також проводить з ними вільний час в парку, на морі тощо. Окрім цього, захисник просять суд взяти до уваги і певну тривалість кримінального провадження, з урахуванням практики ЄСПЛ, щодо зменшення ризику непроцесуальної поведінки підозрюваного зі спливом часу, за умови відсутності появлення нових обставин, що виправдовуватимуть застосування раніше обраного запобіжного заходу. Сторона захисту вважає, щ з урахуванням відсутності компрометуючих відомостей щодо неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , в даному конкретному випадку, існують достатні правові підстави для застосування до останнього менш суворого запобіжного заходу, ніж застава, зокрема, особистого зобов`язання з визначенням обов`язків зі числа передбачених ст. 194 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 підтримав, проти задоволення клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечував.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні проти продовження покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків заперечували та просили змінити останньому запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання своїх захисників.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

В ході досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено останній раз ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 06.03.2024 року строком на 60 (шістдесят) днів, а саме: з 06.03.2024 року до 04.05.2024 року включно, із визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3028000 гривень.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.04.2024 року вказану ухвалу Біляївського районного суду Одеської області було скасовано та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на 60 днів з визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу заставу 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400 гривень.

В подальшому обвинуваченого ОСОБА_8 було звільнено з-під варти після внесення застави, визначеної Одеським апеляційним судом.

У зв`язку із цим, відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду на обвинуваченого ОСОБА_8 було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до суду; 2) не відлучатися з м. Одеси без дозволу суду; 3) утримуватися від спілкування зі свідками по справі; 4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, а також робити; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 , неодноразово продовжувався.

З урахуванням вищенаведеного, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на даний час діє запобіжний захід у вигляді застави, з відповідними покладеними на нього обов`язками, встановленими ухвалою слідчого судді Одеського апеляційного суду від 09.04.2024 року.

На даний час судове провадження не завершено.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням.

Враховуючи, що строк дії обов`язків, які були покладені на обвинуваченого ОСОБА_8 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України спливає, а тому суд вважає доцільним вирішити питання про продовження строку дії вказаних обов`язків.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 201-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незакінчений замах на продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі, під час воєнного стану. Санкція інкримінованого кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

При вирішенні питання щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим він може вдатися до спроб ухилитися від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, суспільно-небезпечний характер його діяння, особу обвинуваченого, а тому суд дійшов висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду продовжує існувати.

Водночас, стороною обвинувачення, окрім ризику переховування від суду, існування інших ризиків не доведено.

Окрім цього, суд відмовляє прокурору в задоволенні клопотання в частині покладення на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків здати на зберігання до ГУДМС України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, оскільки в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вже здав до ГУ ДМС України в Одеській області свій закордонний паспорт на зберігання.

Підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання суд не вбачає, оскільки стороною захисту не надано даних, які б спростовували висновки суду апеляційної інстанції про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави або підтверджували закінчення існування ризиків, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжному заході у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави на даний час відпала, а тому не має підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зник та продовжує існувати, судовий розгляд не завершено, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 179, 182, 186, 193, 194, 196, 201, 331, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених в рамках раніше обраного відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, строком на два місяці, тобто до 22.09.2024 року включно, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з Одеської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкуватися зі свідками по даному кримінальному провадженню;

В іншій частині клопотання прокурора залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1