Провадження №1-кп/523/1406/24
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

12.09.2024р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000354 від 15.08.2024р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, із неповною вищою освітою, студента 4-курсу ОНМУ, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації та впровадження на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Не пізніше квітня 2022 року, точні дата та час не встановлені, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України. В подальшому, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у телеграм-каналі месенджера «Telegram» може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді поширення інформації, що формує антидержавну пропаганду серед громадськості, спрямовану на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, 04.04.2022р. о 00 од. 00хв., 06.01.2023р. о 12год. 02хв., 31.01.2023р. о 12год. 00хв. та 08.07.2023р. о 00год. 01хв., знаходячись за місцем свого проживання - АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Хіаомі», під`єднаний до мережі «Інтернет» за номером телефону оператора «Водафон Україна» НОМЕР_1 , з використанням встановленого на телефоні месенджера «Telegram», авторизованого за ім`ям користувача « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та створеного ним особисто не пізніше січня 2021 року телеграм-каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », електронна адреса « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в якому він виконує функції адміністратора та одноособового розміщення контенту, здійснив поширення публікацій (в тому числі публікацій з прикріпленими файлами) на зазначеній сторінці вищевказаного каналу наступного змісту:

ОСОБА_7 , о 00год. 00хв. розміщена публікація наступного змісту: « ОСОБА_8 Z Следует знать свою историю, чтобы понимать последствия прошлого в настоящем и что делать сейчас для своего будущего Начиная с 70х годов проводилась жёсткая пропаганда разобщения народа по национальному признаку на мини государства - западные проекты После Оранжевой революции Украина стала главной самобытной страной с искусственно созданной культурой, традициями, говором и т.д., противоположностью России в своих ценностях истории и миропонимании, а после госпереворота ко власти пришли террористы, материально и информационно поддерживающие националистические батальоны, такие как Айдар, Азов и Правый сектор Накачанная национализмом и оружием страна не могла находится спокойно рядом с

контргегемоном - Россией, осуществляя всяческие провокации по нащупыванию блефа со стороны президента России по указке Вашингтона, конфликт только наростал на фоне жёсткой русофобии, начавшейся с Порошенка, и на искренней вере и глубоких убеждениях с помощью запада представляет угрозу Население целенаправленно воспитывали не одно поколение, но смена информационного модуля произойдёт, это выразится в самосознании народа Россия ликвидирует военный актив Украины Демилитаризация основная цель спецоперации, действия происходят хирургически точно без распыления на насилие и мародёрство Не по душу мирных пришли, но параллельно люди будут вынуждены интересоваться обстановкой, избавляясь от запутанности в голове и мировой паники, меняя концепцию с доларовой на независимую от паразитизма США и стран Европы человеческую, тогда то уже, почесав в затылке, люди без натиска либеральных СМИ и национальной пропаганды пересмотрят свою историю, поймут кто они такие, объединятся в одно мощное государство, каким в своё время был СССР Десятилетнее промывание мозгов значительно оторвало людей от своих истоков и внушило враждебную саморазрушительную идеологию, где каждый ненавидит свою страну и мечтает о жизни стран потребления - Европе и США, а те в свою очередь сгнаивают и свой народ и страны третьего мира, отжимая их ресурсы, но происходит это незаметно ( ІНФОРМАЦІЯ_4 так как их элиты находятся в правительстве других стран, включая Россию и следующей задачей будет расстрел этих внутренних предателей, которые всё ближе продвигают человечество к ядерной катастрофе Запад уже сейчас не сможет потреблять то, чего у них нет, так как эти товары он будет покупать в рублях, закапывая доллар в инфляцию, укрепляя российский рубль и заставляя считаться со страной, которую они ненавидят Выстоять сможет только страна, которая не паразитировала на чужом труде, соответственно самые богатые страны толпо-элитарной системы разбеднеют Следуя Доктрине Судного Дня в этот момент произойдёт переориентирование направления развития человечества, когда мы сможем выдвинуть свою Концепцию Подробнее в посте Ревконы»;

-06.01.2023р., о 12год. 02хв. розміщена публікація: «Именно отсутствие у Украины каких-либо компетенций, относящихся к высшим приоритетам ОСУ, обусловило факт прямого структурного надгосударственного управления со стороны США. Безусловным посылом всему міру об этом стал факт того, что 22 апреля 2014 года вице-п-резидент США Джозеф Байден провёл в Киеве заседание украинского правительства, при этом вице-п-резидент США сидел на месте п-резидента Украины. Стоит отметить, что 22- 23 февраля 2014 года под руководством США на Украине был совершён государственный переворот, и по приказу посла США на Украине Джеффри Пайетта для управления Украиной был учреждён не предусмотренный в украинском законодательстве пост исполняющего обязанности п-резидента Украины. На эту должность был назначен ОСОБА_9 , который только накануне возглавил украинскую Раду вместо спешно покинувшего пост спикера Владимира Рыбака, который по «совету» американского посла написал заявление о своей отставке. Т.е. Турчинов, как руководитель украинской государственности, дважды нелегитимен»', на сторінці 176 міститься допис наступного змісту: «Украина, в 1991 году, в начале своего пути в качестве «незалежного» государства, будучи наследницей Украинской Советской Социалистической Республики, части СССР, обладала необходимым для суверенитета объёмом компетенций для того, чтобы состояться как государство, но будучи изначально проектно-конструкторским государством у Украины не было ни малейшего шанса сохранить эти компетенции и состояться не только как суверенное, но и вообще как государство. Лишение компетенций было начато с принятия акта о «незалежности». Наиболее знаковым событием потери компетенций стало лишение Украины ядерного оружия»; на сторінці 182 міститься допис наступного змісту: «Обеспечение минимального уровня численности населения порядка 10 млн человек условие необходимое, но недостаточное. Необходим весь спектр компетенций обеспечения функционирования государства. Не последним в этом списке является государственная идеология и государственный инстинкт народа (культура народа должна обеспечивать функционирование государства), если же этого нет, то государство, даже обладая численностью населения кратно превосходящую минимальную (10 млн, не сможет обеспечить функционирование государства без внешнего управления. Классическим примером этого является история «государства» Украина. Обладая населением порядка 40 млн человек, современная Украина, как и государственные образования до неё, не были полнофункциональным государством без внешнего управления»; на сторінці 226 міститься допис наступного змісту: «Результат «программы помощи» по «демократизации» Украины со стороны США налицо на Украине идёт гражданская война, которую всеми силами США стараются перенести на территорию России, а всеми процессами в стране руководит посольство США»;

-31.01.2023р., о 12год. 00хв. розміщена публікація: «Народ, лишённый прошлого, которым он может гордиться, не имеет будущего, будет безропотно терпеть, когда его угнетают, грабят и приводят к вымиранию. То же самое можно делать с народом, если сформировать ему историю на основе ложных исторических фактов, как это сделано в отношении Украины, где сформированы «свидомые укры». Ещё

опаснее для будущего народа, когда ему навязывается гордость тем, чего в праведном обществе следует стыдиться и изживать из практики жизни народа. И здесь снова пример Украина, где трусость, подлость, измена, предательство и особенно жестокость по отношению к своему народу, ради того, чтобы услужить иностранному хозяину, стали не постыдными поступками, а актами героизма и достоинства - вот к этому привело то, что героями Украины стали такие как И.Мазепа, ОСОБА_10 , Р.Шухевич и другие».»; на сторінках 375-376 міститься допис наступного змісту: « ОСОБА_11 . Ельцин был не дурак и понимал, что нельзя президента США пугать пустопорожними детскими страшилками. Б.Н. Ельцин, как, впрочем, и все присутствующие при разговоре, понимал, что для того, чтобы добиться от президента США поддержки своей кандидатуры, надо предложить США решение проблемы, которая отвечает глубинным, стратегическим интересам США. Ко времени проведения этого разговора США уже начали мероприятия по аннексии Крыма и созданию на полуострове своей военной базы. Осуществить задуманное можно было только если Крым останется в юрисдикции псевдогосударства (failed state) Украина. Однако к 1996 году оставались политические возможности возвращения Крыма под юрисдикцию России - нужна была только патриотическая политическая воля правительства/президента России. Так что ОСОБА_12 знал, что обещать президенту США - Россия не будет работать на возврат Крыма под свою юрисдикцию»;

-08.07.2023р., о 00год. 01хв. особисто ОСОБА_5 розміщена публікація: «Наиболее наглядным примером такой смены государственной символики является период существования СССР, когда антисоветские силы в государственном управлении в меру своих возможностей старались извратить и опорочить принципы жизнеустройства. Среди наиболее крупных действий такого рода являются, так называемые, «сталинские репрессии», целью которых было выбить наиболее дееспособный слой, наиболее идейных строителей общенародного государства. К менее кровавым, но не менее разрушительным, мероприятиям относятся все без исключения хрущёвские действия, особенно создание бе(а)ндеровского питомника на территории (Западной) Украины, брежневский «застой» как растянутое во времени внедрение формализма и казёнщины, горбачёвская антиалкогольная кампания как пример всех других действий, когда для решения стоящей перед обществом и государством задачи используются исключительно действия, приводящие к противному результату. После того, как партсовноменклатуре СССР удалось опорочить в глазах людей концепцию построения общенародного государства, заговорщики совершили государственный переворот, и закрепили в качестве государственной символики те символы, которые выражают их концепцию (замысел жизнеустройства) государства, и реализовали эту концепцию во всей её полноте в 1990-х годах, когда единая страна была разделена на несколько национальных государств, экономика страны была разрушена, в стране были развязаны гражданская война и повсеместный бандитский беспредел, а люди, лишившиеся работы и социальных гарантий, массово умирали от голода, холода и бандитского террора», на сторінках 38-39 міститься допис наступного змісту: «Тут важно отметить что и Польша, и Украина созданы на обломках России; что у обоих государств большие проблемы с существованием в качестве именно национального государства, что привело Польшу к тому, что она неоднократно теряла свою государственность и становилась по частям территориями других государств, а Украина после 30 лет «незалежности» в 2022 году вступила в фазу полного крушения государства; что в гимнах обеих стран выражается стремление решить свои проблемы за счёт кого-то другого; что в гимнах обеих стран сквозит понимание невозможности их существования в качестве суверенных государств, и выражается лишь надежда на то что «Ще не вмерла Україна» и что «Ещё Польша не погибла» Jeszcze Polska nie zgin^la. Таким образом, хотят того высшие государственные деятели Украины и Польши или нет, но гимны их стран констатируют факт того, что ни Польша, ни Украина не имеют будущего как суверенные национальные государства, и их прекращение существования в виде самостоятельных государств - это всего лишь вопрос времени. На фоне всех гимнов міра Гимн России выделяется тем, что он не предлагает воевать против кого-то, строить своё государство за счёт кого- то, но, напротив, предлагает всем народам міра жить в мире и согласии, строить единое государство для всех. Современный гимн России является версией гимна Советского Союза»', на сторінці 130 міститься допис наступного змісту: «Так, например, события, которые развернулись на Украине, показали, что страна находится под полным и всеобъемлющим надгосударственным управлением, что у Украины, как государства, полностью отсутствует суверенитет. Именно это обстоятельство и отражено в государственном двухцветном флаге. Первоначально этот двуцветный флаг в качестве государственного для Украины появляется в 1917 году, когда после крушения Российской Империи на её обломках стали создаваться многочисленные государства, в том числе на территории современной Украины было создано несколько республик. Одна из них - Украинская Народная Республика (УНР), созданная под протекторатом (на Шестом (силовом) приоритете) Германской Империей и (на Третьем (идеологическом) приоритете) Австро- Венгерской Империей, - получила в качестве государственного флага двуцветный сине-жёлтый флаг. В качестве государственного флага УНР был

определён флаг австрийской федеральной земли Нижняя Австрия. Это произошло потому, что именно Австрийская/Австро-Венгерская Империя деятельно занималась созданием из части русского народа особого народа - украинцев. Во второй половине XIX века создание особого этноса - украинцев вступило в фазу создания основ украинской государственности. УНР существовала в 1917-1920 гг. Затем под сине-жёлтым флагом в период Великой Отечественной войны и после неё действовали бе(а)ндеровцы, служившие III Рейху, а после его крушения - US/UK. Государственным сине-жёлтый флаг для Украины стал после крушения СССР в 1991 году, когда на основе союзной Украинской Советской Социалистической Республики было создано отдельное государство»', на сторінці 133 міститься допис наступного змісту: «И если посмотреть на историю создания украинского государства вне России, то отчётливо видно, что построить независимое от России государство Украина никогда не получалось. А созданное украинское государство в составе СССР - Украинская Советская Социалистическая Республика сразу после его переформатирования в 1991 году в «незалежное»-независимое от России государство и обретения сине-жёлтого - жовто-блакитного флага сразу же впало в кризис, который после государственного переворота в феврале 2014 года приобрёл характер окончательной и безповоротной гибели даже не собственного украинского государства, а всей украинской государственности во всей её полноте»; на сторінці 349 міститься допис наступного змісту: «26 февраля 2022 года он присоединился ко всему «демократическому міру» и осудил Россию за проведение Специальной Военной Операции на Украине по защите людей от геноцида со стороны киевской ба(е)ндеровской банды, которая в 2014 году пришла к власти на Украине в результате вооружённого государственного переворота и развязавшей после этого террор против населения Украины и гражданскую войну на территории Украины».

Зазначені публікації були доступні для загального ознайомлення всіх користувачів месенджера «Telegram», які відвідували телеграм-канал за назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », електронна адреса: « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Станом на 19.01.2024 кількість підписників телеграм-каналу за назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », електронна адреса: « ІНФОРМАЦІЯ_4 », склало 41 користувач месенджера «Telegram».

Крім того, 08.07.2023р., о 00год. 01хв., ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розпалювання національної ворожнечі в Україні, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у телеграм-каналі месенджера «Telegram» може ознайомитися необмежена кількість осіб, знаходячись за вищевказаним місцем свого проживання, використовуючи зазначений вище власний мобільний телефон, здійснив поширення публікації (в тому числі публікацій з прикріпленими файлами) на т.з. «сторінці» вищевказаного каналу наступного змісту:

-08.07.2023р., о 00год. 01хв., розміщена публікація «Государственные_символы_и_государственный_суверенитет», у якій на сторінках 9-10 міститься дописи наступного змісту: «Наиболее наглядным примером такой смены государственной символики является период существования СССР, когда антисоветские силы в государственном управлении в мгъру своих возможностей старались извратить и опорочить принципы жизнеустройства. Среди наиболее крупных действий такого рода являются, так называемые, «„сталинскиерепрессии», целью которых было выбить наиболее дееспособный слой, наиболее идейных строителей общенародного государства. К менее кровавым, но не менее разрушительным мероприятиям относятся все без исключения хрущёвские действия, особенно создание бе(а)ндеровского питомника на территории ( Западной) Украины, брежневский «застой» как растянутое во времени внедрение формализма и казёнщины, горбачёвская антиалкогольная кампания как пример всех других действий, когда для решения стоящей перед обществом и государством задачи используются исключительно действия, приводящие к противному результату. После того, как партсовноменклатуре СССР удалось опорочить в глазах людей концепцию построения общенародного государства, заговорщики совершили государственный переворот, и закрепили в качестве государственной символики те символы, которые выражают их концепцию (замысел жизнеустройства) государства, и реализовали эту концепцию во всей её полноте в 1990-х годах, когда единая страна была разделена на несколько национальных государств, экономика страны была разрушена, в стране были развязаны гражданская война и повсеместный бандитский беспредел, а люди, лишившиеся работы и социальных гарантий, массово умирали от голода, холода и бандитского террора»', на сторінках 38-39 міститься допис наступного змісту: «Тут важно отметить что и Польша, и Украина созданы на обломках России; что у обоих государств большие проблемы с существованием в качестве именно национального государства, что привело Польшу к тому, что она неоднократно теряла свою государственность и становилась по частям территориями других государств, а Украина после 30 лет «незалежности» в 2022 году вступила в фазу полного крушения государства; что в гимнах обеих стран выражается стремление решить свои проблемы за счёт кого-то другого; что в гимнах обеих стран сквозит понимание невозможности их существования в качестве суверенных государств, и выражается лишь надежда на то что «Ще не вмерла Україна» и что «Ещё Польша не погибла» Jeszcze Polska nie zgin^la. Таким образом, хотят того высшие государственные

деятели Украины и Польши или нет, но гмины их стран констатируют факт того, что ни Польша, ни Украина не имеют будущего как суверенные национальные государства, и их прекращение существования в виде самостоятельных государств это всего лишь вопрос времени. На фоне всех гимнов мира Гимн России выделяется тем, что он не предлагает воевать против кого-то, строить своё государство за счёт кого- то. но, напротив, предлагает всем народам міра жить в мире и согласии, г троить единое государство для всех. Современный гимн России является версией гимна Советского Союза»', на сторінці 130 міститься допис наступного змісту: «Так, например, события, которые развернулись на Украине, показали, что страна находится под полным и всеобъемлющим надгосударственным управлением, что у Украины, как государства, полностью отсутствует суверенитет. Именно это обстоятельство и отражено в государственном двуцветном флаге. Первоначально этот двуцветный флаг в качестве государственного для Украины появляется в 1917 году, когда после крушения Российской Империи на её обломках стали создаваться многочисленные государства, в том числе на территории современной Украины было создано несколько республик. Одна из них Украинская Народная Республика (УНР), созданная под протекторатом (на Шестом (силовом) приоритете) Германской Империей и (на Третьем (идеологическом) приоритете) Австро- Венгерской Империей, получила в качестве государственного флага двуцветный сине-жёлтый флаг. В качестве государственного флага УНР был определён флаг австрийской федеральной земли Нижняя Австрия. Это произошло потому, что именно Австрийская/ Австро-Венгерская Империя деятельно занималась созданием из части русского народа особого народа - украинцев. Во второй половине XIX века создание особого этноса - украинцев - вступило в фазу создания основ украинской государственности. УНР существовала в 1917-1920 гг. Затем под сине-жёлтым флагом в период Великой Отечественной войны и после неё действовали бе(а)ндеровцы, служившие III Рейху, а после его крушения - US/UK. Государственным сине-жёлтый флаг для Украины стал после крушения СССР в 1991 году, когда на основе союзной Украинской Советской Социалистической Республики было создано отдельное государство»', на сторінці 133 міститься допис наступного змісту:_«// если посмотреть на историю создания украинского государства вне России, то отчётливо видно, что построить независимое от России государство Украина никогда не получалось. А созданное украинское государство в составе СССР - Украинская Советская Социалистическая Республика - сразу после его переформатирования в 1991 году в *незалежное»-независимое от России государство и обретения сине-жёлтого-жовто-блакитного флага сразу же впало в кризис, который после государственного переворота в феврале 2014 года приобрёл характер окончательной и безповоротной гибели даже не собственного украинского государства, а всей украинской государственности во всей её полноте»', на сторінці 349 міститься допис наступного змісту: «26 февраля 2022 года он присоединился ко всему «демократическому міру» и осудил Россию за проведение Специальной Военной Операции на Украине по защите людей от геноцида со стороны киевской ба(е)ндеровской банды, которая в 2014 году пришла к власти на Украине в результате вооружённого государственного переворота и развязавшей после этого террор против населения Украины и гражданскую войну на территории Украины».

Зазначена публікація була доступна для загального ознайомлення всіх користувачів месенджера «Telegram», які відвідували телеграм-канал за назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », електронна адреса: « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Станом на 19.01.2024р. кількість підписників телеграм-каналу за назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », електронна адреса: « ІНФОРМАЦІЯ_4 », склало 41 користувач месенджера «Telegram».

В судовому засіданні, обвинувачений повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченням, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачений та його захисник не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за:

- ч.2 ст.436-2 КК України - поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України.

- ч.1 ст.161 КК України - умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_6 , який є особою раніше не судимою, вперше вчинив кримінальні правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до нетяжких злочинів, маючого неповну вищу освіту (студента 4 курсу вищого навчального закладу), не одруженого, не працюючого, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає з батьками, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання обвинуваченим своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне перерахування (донат) грошових коштів на потреби Збройних Сил України.

Обставинам, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_6 , який є особою раніше не судимою, вперше вчинив кримінальні правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до нетяжких злочинів, маючого неповну вищу освіту (студента 4 курсу вищого навчального закладу), не одруженого, не працюючого, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає з батьками, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, повне визнання обвинуваченим своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне перерахування (донат) грошових коштів на потреби Збройних Сил України та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України) та без застосування додаткової міри покарання. передбачених ст.ст.161 та 436-2 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинені злочини, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948

(прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим, процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України та призначити йому покарання за:

- ч.2 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, без конфіскації майна,

- ч.1 ст.161 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 3 роки, без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_5 обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 5679,60грн. за проведення експертного дослідження - стягнути з ОСОБА_5 в повному обсязі, на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «Realme» з сім-карткою та мобільний телефон марки «Xiaomi» з сім-карткою - звернути у дохід держави відповідно до вимог ст.96-2 КК України, арешт накладений ухвалами слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 07.08.2024р. на вказані предмети - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1