В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/3438/17

Провадження № 1-кп/0285/38/24

20 вересня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Звягель к/п № 285/3438/17 0001005, 0000678, 0001852, 0000749, 0001627) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого:

1) 10.03.2004 року Новоград-Волинським міським судом Житомирської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) 02.02.2006 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 71 КК України - частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 10.03.2004 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

3) 09.07.2007 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 391 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новоград-Волинського міськкрайонного суду Житомирської області від 02.02.2006 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі;

4) 18.03.2011 року Краснодонським міським судом Луганської області за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду Житомирської області від 09.07.2007 та остаточно призначено покарання у виді 1 року 3 днів позбавлення волі;

5) 02.10.2011 року Краснодонським міським судом Луганської області за ст. 391, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 3 днів позбавлення волі. 24.01.2012 року звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

6) 01.02.2017 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 240 годин громадських робіт;

7) 18.08.2021 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,

за ч. 2 ст. 389, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

01.02.2017 року ОСОБА_4 під підписку ознайомлений зі змістом вироку суду з правовими підставами за невиконання вимог вирок суду, скоєння правопорушення, вчинення нових злочинів.

Після чого інспектором Новоград-Волинського МРВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції капітаном внутрішньої служби ОСОБА_7 , та старшим інспектором Новоград-Волинського МРВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майором внутрішньої служби ОСОБА_8 , 11.05.2017 року було складено акт, відповідно до якого ОСОБА_4 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про наслідки ухилення зазначеного покарання, однак останній в період часу з 11.05.2017 року до 16.08.2017 року не з`явився без поважних причин для відбування громадських робіт.

Крім цього, 01.06.2018 року о 14 год. 13 хв. ОСОБА_4 , проходячи повз будівлю ПрАТ ВКФ Леся по вул. Героїв Майдану, 3-А в м. Новоград-Волинський, побачив як під навісом стоянки для велосипедів, яка розташована біля вказаної будівлі, розташовані велосипеди, та вирішив умисно, таємно, повторно викрасти одного з них.

З цією метою ОСОБА_4 , вказаного дня о 14 год. 13 хв., впевнившись в тому, що поблизу нікого немає і за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаної стоянки для велосипедів, звідки умисно, таємно, повторно викрав велосипед жіночого типу Ікарус, рама чорного та білого кольорів, який належить ОСОБА_9 , після чого з викраденим майном залишив місце злочину, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 6500 грн.

Крім того, 18.06.2018 року близько 01 год. 35 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину 555, який розташований в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_10 , який згідно договору безоплатного користування частину нежитлової будівлі площею 20 кв. м надав у користування ОСОБА_11 , вирішив умисно повторно скоїти викрадення чужого майна.

Діючи без відриву у часі, ОСОБА_4 підійшов до торгового столу, який розташований у приміщенні магазину, після чого перехилився через вказаний стіл, рукою висунувши шухлядку столу, умисно, повторно відкрито викрав з шухлядки гроші в сумі 800 грн., після чого вирішив залишити приміщення магазину.

Продавець магазину ОСОБА_12 , виявивши злочинні дії ОСОБА_4 , вирішила його зупинити, звернувшись до нього з вимогою зупинитись та повернути викрадені ним гроші.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинні дії виявлені сторонньою особою, продавцем магазину ОСОБА_12 , діючи всупереч її законним вимогам повернути викрадені гроші, продовжив свої злочинні дії, направлені на умисне, повторне відкрите викрадення чужого майна. При цьому, ОСОБА_4 , утримуючи чуже майно з метою закінчити злочин, хотів залишити приміщення магазину, однак злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений у магазині біля виходу невідомим чоловіком, який забрав у ОСОБА_4 викрадені ним гроші та повернув їх продавцю ОСОБА_12 . Таким чином ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на умисне, повторне, відкрите викрадення чужого майна.

Також, 30.10.2017 року в період часу з 09 год. по 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку ОСОБА_13 , що на АДРЕСА_3 , вирішив вчинити крадіжку майна з будинку останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його злочинним діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, ОСОБА_4 зайшов на територію подвір`я вказаного будинку. Після чого, знайшов на території знаряддя вчинення злочину, а саме сокиру та металевий лом, за допомогою яких шляхом віджиму відкрив вхідні двері та проник в середину будинку. Перебуваючи в спальній кімнаті, з пеналу, який лежав на полиці, умисно, таємно повторно викрав майно ОСОБА_13 , а саме: набір золотих сережок та каблучку 585 проби, загальною вагою 10 г, золотий ланцюжок з підвіскою у вигляді хрестика 585 проби, загальною вагою 7 г, два золотих ланцюжка з відвісками у вигляді хрестиків 585 проби, загальною вагою 10 г, золотий ланцюжок 585 проби, вагою 11 г з підвіскою 585 проби, вагою 1 г, золоту каблучку у вигляді квітки 585 проби, вагою 3 г, золоту каблучку 585 проби, вагою 2 г, золоту каблучку 585 проби, вагою 1,5 г, вартістю 628,10 грн. за грам золота в брухті, на загальну суму 28578,55 грн. та срібну каблучку 925 проби, вагою 4 г, вартістю 12,57 грн. за грам срібла в брухті на загальну суму 50,28 грн. Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму у розмірі 28628,83 грн.

Окрім цього, 17.06.2018 року близько 21 год. 45 хв. ОСОБА_4 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, прийшов до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де у дворі стояв моторолер марки VIPER MX150J, який належить потерпілому ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, без відриву у часі, ОСОБА_4 через хвіртку зайшов на подвір`я будинку ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_4 , де умисно, повторно незаконно заволодів належним ОСОБА_14 транспортним засобом моторолером марки VIPER MX150J, д.н.з. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , 2011 року випуску, об`єм двигуна 150 куб. см, вартістю 12661,43 грн., який ОСОБА_4 руками вивів з двору будинку та з даним транспортним засобом з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Також, 14.12.2018 року близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину Будівничий, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , побачив з лівої сторони від входу до вищевказаного магазину металеву драбину марки КРОК, що належить потерпілій ОСОБА_15 , яку вирішив умисно, таємно, повторно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченим, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, перебуваючи біля вхідних дверей до вищевказаного магазину, умисно, таємно, повторно викрав металеву драбину марки КРОК, вартістю 1657,22 грн., яка знаходилася з лівої сторони від входу до магазину. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 матеріального збитку на загальну суму 1657,22 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинувальних актах не оспорював та підтвердив їх, щиро розкаявся, цивільний позов визнав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні просив при обранні міри покарання ОСОБА_4 врахувати наявність пом`якшуючих обставин та відсутність тяжких наслідків. У свою чергу, просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрити провадження в частині скоєння ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389 КК Ураїни та ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 при призначенні покарання поклалися на розсуд суду. Представник потерпілої ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просила призначити призначити ОСОБА_4 покарання на розсуд суду та задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

Учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи та правильно розуміють їх зміст. У суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 389 КК України, як умисні дії, які виразились в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, за ч. 2 ст. 185 КК України як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України як умисні дії, які виразилися у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за ч. 3 ст. 185 КК України як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, за ч. 2 ст. 289 КК України як умисні дії, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

У свою чергу, встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, вчиненого в 2017 році, та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, вчинених 01.06.2018 року та 14.12.2018 року.

Санкція ч. 2 ст. 389 КК України передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеженням волі на той самий строк, що відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк від трьох до п`яти років або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст. 289 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

У судовому засіданні встановлено, що на час заявлення клопотання захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності до суду закінчився строк давності притягнення нього до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 та ч. 2 ст. 185 КК України. Обставини, які порушують перебіг строків давності відсутні. Наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав обвинуваченому роз`яснені і зрозумілі.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

У свою чергу, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне визнати щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецедив злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, думку потерпілих, негативної характеристики за місцем проживання не має, раніше неодноразово судимий, неодружений, дітей на утриманні не має, наявність обставин, які обтяжують та які пом`якшують покарання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, тяжких наслідків від вчинення кримінальних правопорушень не настало, вину визнав повністю.

З врахуванням всіх встановлених обставин у кримінальному провадженню, особи яка його скоїла, суд знаходить, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ст.12 КК України, вчинені обвинуваченим злочини є злочинами тяжкими.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Також встановлено, що вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирьскої області № 285/1179/19 від 18.08.2021 року ОСОБА_4 засуджено до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відтак, враховуючи наведене, суд вважає за необхідне, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом частково складання покарання з покаранням за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирьскої області № 285/1179/19 від 18.08.2021 року.

Також, встановлено, що потерпілою ОСОБА_13 було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 55860,00 грн. та моральної шкоди розміром 30000,00 грн.

Окрім цього, потерпілою ОСОБА_9 було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 6500,00 грн.

ОСОБА_4 , у свою чергу, позовні вимоги визнав повністю.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна тощо.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням обставин та характеру скоєного суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 55860,00 грн. та моральну шкоду розміром 30000,00 грн., а також на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 6500,00 грн.

Також з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути судові витрати на користь держави за проведення експертиз.

Окрім цього, встановлено, що 26.06.2018 року ОСОБА_4 було звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави. 25.01.2019 року ОСОБА_4 , під час дії застави, вчинив нове кримінальне правопорушення, за яке вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/1179/19 від 18.08.2021 року його визнано винуватим. Отже, умови застави ОСОБА_4 були порушені, а тому сума застави в розмір 35200,00 грн. підлягає стягненню в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389, ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389, ч. 2 ст. 185 КК України закрити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеного вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/1179/19 від 18.08.2021 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 3 місяців з конфіскацією всього особистого майна.

Зарахувати в строк відбування покарання строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 19.06.2018 року до 26.06.2018 року з розрахунку 1 день ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Заставу у розмірі 35200,00 грн. зарахувати в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , матеріальну шкоду у розмірі 55860,00 грн. та моральну шкоду розміром 30000,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , матеріальну шкоду у розмірі 6500,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення біологічної експертизи № 19/10-2/240-СЕ/18 від 19.06.2018 року у розмірі 6652,61 грн; судової трасологічної експертизи № 1/1-535 від 17.08.2018 року у розмірі 2288,00 грн; судової товарознавчої експертизи № 2019/18-25 від 28.11.2018 року у розмірі 1430,00 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді № 285/2171/18 від 22.06.2018 року на майно, яке було вилучено 19.06.2018 року в ході огляду місця події, а саме: на моторолер марки VIPER, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 - скасувати.

Речові докази:

- сокира та металевий лом, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_13 , залишити останній як власнику;

- змив із сокири на марлевий тампон, який упакований у спец-пакет № 0318481 та зразок букального епітелію ОСОБА_4 , який упаковно у спец-пакет № 0091664, які поміщено до кімнати речових доказів Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області знищити.

- моторолер марки VIPER з державним номерним знаком НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_14 , залишити останньому як власнику;

- компакт диск, на якому містяться 2 відеофайли запису з камер відеоспостереження, що знаходиться при матеріалах кримінального провадження № 0001627 від 20.12.2018 року, залишити при матеріалах вказаного кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Головуючий : ОСОБА_1