Провадження № 11-кп/819/267/24 Доповідач: ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 м. Херсон

Херсонський апеляційний суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0002145 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2024 щодо:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузела, Кемського району, Карелія РФ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2024 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки :періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирішено питання про долю речових доказів та процесуальні витрати.

Встановлені судом обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з особистих мотивів, з метою привласнення та зберігання вибухових пристроїв та бойових припасів для власних потреб, у порушення вимог п.2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України, від 21.08.1998 № 622, п.9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України № 576 від 12.10.1992, без спеціального дозволу органів Національної поліції, в період часу з січня 2023 року по лютий 2023 року, перебуваючи в смт. Білозерка, Херсонської області, придбав шляхом привласнення знайденого, обріз, виготовленим саморобним способом, шляхом укорочування ствола та відпилювання прикладу, двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ТО3-34ЕР» 12-го калібру, № НОМЕР_1 та бойові припаси до гладкоствольної мисливської зброї - патронами 12-го калібру, один з яких споряджений шротом № (4,25 мм) (фірма виробник «Clever», Італія), другий патрон споряджений картеччю (діаметр 6,4 мм) (фірма виробник «ТАКНО», Україна), які виготовлені заводським способом та придатні до стрільби.

У подальшому ОСОБА_7 переніс вказані предмети до свого домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де почистив вказану зброю та прибрав сліди корозії, там і зберігав до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції 27.09.2023.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок щодо ОСОБА_7 змінити з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, виключити з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, та з правової кваліфікації дій ОСОБА_7 посилання на «носіння вогнепальної зброї, а також придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу».

Вважати правильною кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України «придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу» в межах доведеного обвинувачення.

Вказати у резолютивній частині вироку, що речові докази: дві стріляні гільзи 12 калібру повернути ОСОБА_7 , як законному власнику.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційному розгляді, не надходило.

Позиції сторін.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора про зміну вироку задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.263 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися.

Вимогами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Що ж до доводів прокурора неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони заслуговують на увагу.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України як придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

З цим висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується частково.

Так, фактично встановивши у вироку наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме: придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, у мотивувальній частині вироку суд допустив помилку при кваліфікації його дій за цим епізодом обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначивши про таку ознаку як «носіння вогнепальної зброї, а також придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу», оскільки вогнепальну зброю та бойові припаси у ОСОБА_7 працівники поліції виявили та вилучили під час проведення огляду за місцем його проживання, де він їх зберігав та не мав умислу на їх носіння, тим самим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, чим вийшов за межі висунутого обвинувачення, про що обґрунтовано зазначено прокурором в апеляційній скарзі.

Також колегія суддів зауважує, що так ж помилка була допущена у формулюванні обвинувачення та викладі фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті, на яку прокурор Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 не звернув уваги при затвердженні обвинувального акта. (а.п. 3,4).

Крім того, формулюючи обвинувачення визнаного судом доведеним, щодо ОСОБА_7 щодо придбання, зберігання та носіння ним бойових припасів без передбаченого законом дозволу, поза увагою суду залишився той факт, що вищевказані мисливські патрони не є предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у зв`язку з чим, суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, зокрема, питання, що належить вчинити з речовими доказами.

Відповідно до ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, рішення щодо речових доказів.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_7 не дотримався.

Враховуючи те, що вилучені правоохоронними органами два мисливські патрони належать на праві приватної власності обвинуваченому ОСОБА_7 та не вилучені із законного обігу, судом першої інстанції неправильно вирішено питання про їх долю як речових доказів та зазначено про їх знищення, тим самим допущено порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження, зважаючи на що, апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції на підставі п.4 ч.1 ст.408, п.4 ч.1 ст.409 КПК України слід змінити, виключивши з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, та з правової кваліфікації дій ОСОБА_7 посилання на «носіння вогнепальної зброї, а також придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу». Вказати, що дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України «придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу».

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на те, що дві стріляні гільзи 12 калібру, упаковані у сейф пакет Експертної Служби МВС України № 3256411 знищити.

Вказати у резолютивній частині вироку, що речові докази: дві стріляні гільзи 12 калібру повернути ОСОБА_7 , як законному власнику.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку в іншій частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2024 щодо ОСОБА_7 мотивувальній та резолютивній частинах змінити.

Виключити з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, та з правової кваліфікації дій ОСОБА_7 посилання суду на такі кваліфікуючи ознаки - «носіння вогнепальної зброї, а також придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу».

Вказати, що дій ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України «придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу».

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на те, що дві стріляні гільзи 12 калібру, упаковані у сейф пакет Експертної Служби МВС України № 3256411, знищити.

Вказати у резолютивній частині вироку, що речові докази: дві стріляні гільзи 12 калібру повернути ОСОБА_7 , як законному власнику.

У решті цей вирок щодо нього - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4