У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4634/24

провадження № 1-кс/0285/1198/24

07 вересня 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене пркурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000357 від 02.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, у якому просив накласти арешт на майно: мобільний телефон "Россо М5S", з IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , з сім-картою номер НОМЕР_3 , що вилучено 06.09.2024 в ході обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання, посилається на те, що органом досудового розслідування встановлено, що на території м. Звягеля Житомирської області, за попередньою змовою між собою, невстановлені особи здійснювали діяльність по забезпеченню заняття проституцією іншими кількома особами жіночої статі (сутенерство).

02.04.2024 за даним фактом СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР № 0000357, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що однією з осіб, що забезпечують заняття проституцією іншими кількома особами жіночої статі (сутенерство) є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.09.2024 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук, в ході якого в ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон, який використовувався для спілкування з іншими особами під час вчинення злочину.

Слідство вважає, що вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення правопорушення та має значення речового доказу в кримінальному провадженні. З метою його збереження виникла необхідність у застосування арешту.

Прокурор у судовому засіданні клопотання просив задовольнити. Пояснив обставини вилучення майна та мету накладення арешту.

Власник майна у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Арешт майна це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК).

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких допускається лише у випадку, коли слідчий, прокурор доведе наявність трьох необхідних складових, а саме, що 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ініціатор клопотання, звертаючись до суду зазначив, що метою арешту є збереження речового доказу.

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Потреби досудового розслідування з метою забезпечення його дієвості можуть бути забезпечені при задоволенні клопотання прокурора в повному обсязі.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається.

Спосіб, у який здійснюється забезпечення кримінального провадження, відповідає його завданням, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.

Наявні підстави вважати, що вилучене майно зберегло на собі або містить сліди кримінального правопорушення та може бути в подальшому використане, як доказ вчинення злочину. За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170-173, 309, 373, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі, вилучені 06.09.2024 під час обшуку в ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон "Россо М5S", з IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , з сім-картою номер НОМЕР_3 .

Позбавити власника, будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1