Провадження № 1-кс/750/4556/24
У Х В А Л А

29 вересня 2024 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001192 від 02.08.2024 відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, мотивуючи тим, що військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_4 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та 09.09.2023 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця служби, визначеного у АДРЕСА_2 .

27.09.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого,

ч. 5 ст. 407 КК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

А необхідність застосування саме такого запобіжного заходу слідчий мотивує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання.

Також, перебуваючи на волі ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, використовуючи свій статус військовослужбовця, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які можуть бути допитані як свідки, зокрема військовослужбовців зазначеної військової частини.

Ризик перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, може виразитися у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, як цивільних осіб так і осіб з числа військовослужбовців військової частини, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань на наявність вигаданих у нього обставин поважності відсутності у військовій частині, а також інших висунутих ним у подальшому версій.

Більш того, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується запобіжний захід виключно тримання під вартою.

З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаною особою тяжкого злочину під час дії воєнного стану, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний не заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши доводи всіх учасників судового засідання та дослідивши матеріли кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що, маючи на меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з врахуванням наявності обґрунтованої підозри, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, є достатні підстави для задоволення клопотання та застосування запропонованого запобіжного заходу.

Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а й усіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, але, аналіз матеріалів, наданих суду сторонами процесу, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, у відповідності до мотивації, викладеної вище.

Відповідна позиція міститься і в практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки право підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства рішення № 11036/03 від 18.03.2008 у справі «Ладен проти Польщі» (Laden v. Poland).

Також Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Крім того, у рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, вчиненого в період дії воєнного стану, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 194, 197, 205, 309 КПК України,-

у х в а л и в :

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим утриманням на гауптвахті ( АДРЕСА_3 ).

Строк дії ухвали встановити до 25 листопада 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1