Справа № 345/1239/22
Провадження № 11-кп/4808/401/24
Категорія ст. 422-1 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді - ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з - ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 10.07.2024 та,

в с т а н о в и в :

1.Зміст ухвали суду.

1.2. Ухвалою суду ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 08.09.2024.

1.2. Рішення суд мотивував тим, що на цій стадії провадження, ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, вони є реальними, що виправдовує тримання під вартою обвинуваченого.

2. Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 :

2.1. Оскаржувана ухвала незаконна та необґрунтована, прийнята з порушенням вимог кримінально процесуального закону;

2.2. Судом не було враховано та не спростовано доводів про відсутність підстав для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, зокрема доводів захисту про відсутність будь-яких доказів існування ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а також не взято до уваги доводів про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу;

2.3. Посилання суду на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке у разі визнання винуватим передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, є недостатнім та не свідчить про наявність ризиків переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні;

2.4. ОСОБА_8 протягом всього часу застосування щодо нього запобіжного заходу у виді застави виконував покладені на нього обов`язки, не переховується від суду, з`являвся до суду за викликом, а у разі неможливості прибути в засідання, завчасно повідомляв про причини своєї неявки, не впливав на свідків та іншим чином не перешкоджав кримінальному провадженню;

2.5. Судом не враховано, що ОСОБА_8 мас на утриманні малолітнього сина, вагітну дружину, а також матір, яка є інвалідом третьої групи та потребує постійного догляду та лікування;

2.6. Суд продовжуючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не надав оцінку доводам сторони захисту та не розглянув питання щодо можливості визначення застави;

2.7. ОСОБА_8 за весь час застосування щодо нього запобіжного заходу у виді застави, усвідомлюючи можливість призначення йому такого покарання, не вчинив жодних дій для ухилення від суду;

Враховуючи наведені обставини, просить оскаржувану ухвалу скасувати, визначити обвинуваченому ОСОБА_8 заставу у межах, передбачених до ч.5 ст.182 КПК України та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

3.1. В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

3.2. Прокурор заперечив проти апеляційної скарги захисника, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Нормою ч. 1 ст. 194 КПК України при вирішенні питання законних підстав для утримання особи під вартою на суд покладено обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК України); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК України); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч.1. ст. 183 КПК України).

4.2. Обґрунтованість обвинувачення.

Оцінка обґрунтованості обвинувачення поза компетенцією апеляційного суду, оскільки провадження на розгляді по суті в суді першої інстанції.

4.3. Щодо ризиків і можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, які згідно ст. 12 КК України є тяжкими і особливо тяжкими злочинами, за які передбачене покарання - позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Імовірність такого тяжкого покарання може сприяти виникненню намірів переховуватися від суду.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на нього обов`язків на момент розгляду апеляційної скарги .

Апеляційний суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 під час здійснення цього кримінального провадження ще не вийшло за межі розумних строків за умов оперативного завершення розгляду.

5. Висновки

Судом першої інстанції враховано всі необхідні обставини цього провадження, дані про особу обвинуваченого і прийнято законне, обгрунтоване та належно вмотивоване рішення.

Колегія суддів вважає за належне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 10.07.2024 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - залишити без змін.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5