Справа № 359/9076/24
Провадження № 1-кп/359/637/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №000323, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2024 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: востаннє 10.03.2023 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 18.01.2024 о 19 годині 20 хвилин перебував біля під`їзду АДРЕСА_2 , де у останнього виник кримінальний протиправний намір на проникнення до вищевказаного під`їзду з метою подальшого викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, підійшов до дверей під`їзду АДРЕСА_2 та шляхом ривку відчинив зачинені двері обладнані електричним замком системи домофон та проник у вищевказаний під`їзд.

Надалі, ОСОБА_4 перебуваючи на першому поверсі під`їзду побачив під сходами велосипед марки «Winner», моделі «Gitano», синьо-помаранчевого кольору, належного ОСОБА_6 та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викотив вказаний велосипед з під`їзду, з яким втік з місця вчинення злочину, тим самим викравши його.

В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд тим самим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 3200 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Доказами вчинення ОСОБА_4 указаних злочинів, є надані ним в ході судового розгляду покази.

З урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім допиту обвинуваченого, - а саме: допиту потерпілих, свідків, дослідження доказів обвинувачення, зважаючи на те, що учасниками судового провадження обставини кримінального правопорушення не оспорювались.

Обвинувачений визнав вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, фактичні обставини не оспорює та у судовому засіданні показав обставини вчинення інкримінованих йому дій, які відповідали зазначеним в обвинувальному акті та пред`явленому йому обвинуваченню.

З цього приводу, він зазначив, що дійсно, 18.01.2024 о 19 годині 20 хвилин він проник у під`їзд АДРЕСА_2 , відчинивши шляхом ривку зачинені двері під`їзду, які були обладнані електричним замком системи омофон. Побачивши під сходами велосипед марки «Winner», моделі «Gitano», синьо-помаранчевого кольору, який належав потерпілій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викотив вказаний велосипед з під`їзду та втік з ним. В подальшому зазначений велосипед у нього забрали працівники поліції. У скоєному розкаюється, у потерпілої попросив вибачення за вчинене.

Крім допиту обвинуваченого, судом досліджено докази обвинувачення, що характеризують особу ОСОБА_4 , процесуальні витрати та речові докази у справі. Судовий розгляд здійснено у відповідності до пред`явленого обвинувачення, і підстав для його зміни не встановлено.

При встановлених обставинах, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання ОСОБА_4 винуватим у його вчиненні, зважаючи на надані ним покази в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану. Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер суспільної небезпеки скоєного ним, вартість завданих ним збитків, завдана матеріальна шкода, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують відповідальність та наявність обтяжуючої відповідальність обставини як повторність вчинення крадіжки.

В той же час, згідно ж ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що останній вчинив кримінальне правопорушення злочин, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Дане кримінальне правопорушення є умисним, а також суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності фізичної особи.

Суд враховує, що обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин, визначених ст. 67 КК України, органом досудового слідства та судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття та сприяння органу досудового слідства в розкритті злочинів.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вказує на те, що останній не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно, притягався до адміністративної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за амбулаторною наркологічною допомогою звертався, схильний до вчинення злочинів проти власності, оскільки раніше притягався за скоєння таких злочинів.

Крім того, ОСОБА_4 був засуджений за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75 КК України був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Тобто, під час іспитового строку обвинувачений вчинив новий злочин, що свідчить про нестабільність поведінки останнього та схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та його відношення до скоєного, та підстави для визначення самого виду покарання.

За змістом ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання, визначене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

Окрім того, зважаючи на попереднє застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 75, 76 КК України, суд позбавлений можливості повторно застосувати зазначені положення відносно ОСОБА_4 .

У відповідності до ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 був засуджений за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України йому необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вказаним вироком та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, відношення останнього до скоєного.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з моменту затримання, тобто з 22.08.2024 року.

В строк відбування покарання слід зарахувати термін попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в період з 22.08.2024 року по 16.10.2024 року, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні становлять 260 грн.00 коп. за залучення судового експерта та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Держави України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 318, 322, 342-352, 358, 363-368 КПК України, ст. 50, 63, 65-66, 70, 71, 72ч. 4 ст. 185 КК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом частково приєднання покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, в справі №359/1692/23, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

До набрання вироком суду законної сили залишити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та утримувати його в Державній установі "Київський слідчий ізолятор".

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з моменту оголошення вироку судом, тобто з 16.10.2024 року.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання слід зарахувати термін попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в період з 22.08.2024 року по 15.10.2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт: серія НОМЕР_1 ), - на користь Держави України (рахунок отримувача: НОМЕР_2 ; отримувач коштів: Борисп. УК/Бориспіль/24060300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007070; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 24060300, кримінальне провадження №0000323, справа №359/9076/24), - 260 (двісті шістдесят) грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речові докази, після набрання вироком суду законної сили, а саме: велосипед марки «Winner», моделі «Gitano», синьо-помаранчевого кольору - залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити сторонам провадження.

Суддя ОСОБА_1