МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2024 р. Справа № 370/2601/24

Провадження № 1-кп/370/400/24

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі судового засідання в смт Макарів кримінальне провадження № 0000117 від 07 серпня 2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липівка Макарівського району Київської області, громадянин України, освіта середня, тимчасово не працює, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , розлучений, адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимий 14 листопада 2014 року засуджений Макарівським районним судом Київської області за частиною першою статті 162, частиною другою статті 121, частиною другою статті 146, частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років; 10 квітня 2020 року умовно-достроково звільнений з Бориспільської виправної колонії № 119 з невідбутим строком покарання 11 місяців 9 днів, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 29 липня 2024 року близько опівночі, діючи в умовах воєнного стану, умисно, з метою таємного викрадення будь-якого чужого майна, переліз через паркан сусіднього домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , витягнув скло з рами вікна житлового будинку та через утворений отвір проник до веранди будинку, де потім за допомогою металевого прута, шляхом злому врізного замка, відчинив двері до житлових кімнат будинку, з яких таємно викрав таке майно:

- електро-тример марки «Oleo-Mac» моделі «TR111E», вартістю 3498 грн 60 коп.;

- електро-дриль марки «Mastermax» модель MTS-1314, вартістю 600 грн;

- болгарку марки «Mastermax» модель MTS-1314, вартістю 570 грн;

- цифровий ефірний приймач «Trimax» модель «TR-2012HD», вартістю 250 грн;

- портативну стереосистему марки «Panasonic» модель «RX-ES29», вартістю 1530 грн.

Викрадене майно ОСОБА_4 переніс через паркан до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , тобто розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6448 грн 60 коп.

Отже, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування 28 серпня 2024 року між прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка на підставі статті 37 Кримінального процесуального кодексу України, наданні повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000117 від 07 серпня 2024 року та ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні прокурор, підтвердила дотримання вимог і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України щодо укладення угоди про визнання винуватості, просила затвердити угоду та призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив судове засідання проводити за його відсутності.

Розглядаючи питання в порядку пункту 1 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України про затвердження угоди, суд керується таким.

Частиною другою статті 474 Кримінального кодексу України визначено, що розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Згідно з частиною четвертою статті 469 Кримінального кодексу України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до пунктів 1-6 частини сьомої статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Так, згідно із умовами угоди про визнання винуватості, прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, що відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином. Обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України.

Також умовами угоди про визнання винуватості сторонами узгоджено призначення обвинуваченому покарання за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покладенням обов`язків, визначених статтею 76 Кримінального кодексу України.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільною, не є наслідком застосування до обвинуваченого насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що визначені угодою.

Разом з цим, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частиною четвертою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки укладення, затвердження цієї угоди, передбачені частиною другою статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її невиконання, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Також судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову заяву-згоду на укладення цієї угоди про визнання винуватості, що узгоджується із вимогами частини четвертої статті 469 Кримінального процесуального кодексу України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому, суд керується статтями 65-67 Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, характеризується посередньо, компрометуючих матеріалів, скарг та заяв до Королівського старостинського округу відносно ОСОБА_4 не надходило.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України є рецедив злочинів.

На підставі статей 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість затвердження Угоди про визнання винуватості, укладеної 28 серпня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000117 від 07 серпня 2024 року та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із застосуванням статті 75 Кримінального кодексу України у межах санкції частина четвертої статті 185 Кримінального кодексу України із звільненням його на підставі статті 75 Кримінального кодексу України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки та покладанням обов`язків, встановлених статтею 76 Кримінального кодексу України, оскільки суд вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення.

Відповідно до статті 124 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого необхідно стягнути витрати на користь держави пов`язані з проведенням судової траселогічної експертизи.

Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов не пред`являвся. Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує у відповідності до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 373, 374, 376, 469, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити Угоду про визнання винуватості, укладену 28 серпня 2024 року між прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000117 від 07 серпня 2024 року.

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 76 Кримінального кодексу України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: електро-тример марки «Oleo-Mac» моделі «TR111E»; електро-дриль марки «Mastermax» модель MTS-1314; болгарку марки «Mastermax» модель MTS-1314; цифровий ефірний приймач «Trimax» модель «TR-2012HD»; портативну стереосистему марки «Panasonic» модель «RX-ES29» передані на відповідальне зберігання потрепілому ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 коп. (реквізити для зарахування коштів з судових витрат: рахунки відкриті в органах Державної казначейської служби України по коду доходів 24060300 «Інші надходження, МФО 899998).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1