Дата документу 12.11.2024
Справа № 334/7246/24
Провадження № 1-кп/334/665/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м.Запоріжжя

Ленінський районний суд м.Запоріжжя, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене 12.07.2024 до ЄРДР за № 0001378 (334/7246/24, 1-кп/334/665/24) про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Геоктепе, Туркменістан, громадянці України, яка має неповну середню освіту, працює на посаді молодшої медичної сестри у КПП «МЛ № 9» ЗМР, заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК України) у у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

що надійшло до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з угодою про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим,

за участі: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , -

встановив:

Формулювання обвинувачення.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 обвинувачується у наступному.

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, в порушення вимог статей 25 (зберігання наркотичних засобів, психотропних засобів, психотропних речовин та прекурсорів), 27 (придбання, реалізація наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів) Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, придбала речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, що відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/3231-НЗПРАП від 20.02.2024 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, маса якого склала 80,642 г (в перерахунку на висушену речовину), яку почала незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Після чого, 19 липня 2024 року у період часу з 07 години 23 хвилини до 12 години 41 хвилини співробітниками поліції в присутності двох понятих у ході проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: предмет схожий на пристрій для паління та предмет, схожий на трубку для куріння з дерева, які містять нашарування темно-коричневого кольору, а саме: наркотичний засіб, обіг якого обмежено - екстракт канабісу, маси екстракту канабісу складають 0,287 г та 0,115 г загальною масою 0,402 г.

Крім того, в ході обшуку виявлено та вилучено скляну банку з речовиною зеленого кольору масою 1,437 г, зіп-пакет з речовиною рослинного походження масою 14,805 г, рослинну речовину зеленого кольору масою 64,4 г. Зазначений вилучений рослинний матеріал сіро-зеленого кольору є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, загальна маса якого склала 80,642 г в перерахунку на висушену речовину (згідно зі змінами, внесеними постановою КМУ від 24.05.2024 №653 до постанови КМУ № 770 від 06.05.2000).

Вилучені наркотичні засоби, обіг яких обмежено, ОСОБА_3 , діючи умисно, зберігала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , без мети подальшого збуту.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_3 обвинувачується за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК України) у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

06 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0001378 укладено угоду про визнання винуватості.

Угода укладена між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до угоди, обвинувачена ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за частиною першою статті 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік з покладенням на підставі п. 1-3 ч. 2 ст.59-1 КК України на ОСОБА_3 таких обов`язків, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з угодою, обвинувачена ОСОБА_3 згодна на призначення вказаного покарання.

Відповідно до угоди, сторонам відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини четвертої статті 394 та частини третьої статті 424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Суд доходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

1. ОСОБА_3 підтримала укладення угоди. Вказала, що уклала угоду добровільно. Насильства, примусу чи погроз до неї ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою їй ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження не зверталась. Обвинувачена повідомила, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді та підтверджено в судовому засіданні.

ОСОБА_3 зазначила, що цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І вона при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Вона повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди.

Захисник ОСОБА_5 , повідомила, що здійснювала захист обвинуваченої під час досудового слідства, в тому числі під час укладення угоди. Повністю підтвердила зазначені її підзахисною дані.

2. Прокурор ОСОБА_4 угоду підтримала, зазначила про її добровільність. Повідомила, що розглядуване кримінальне правопорушення належить до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості. Обвинувач повідомила суду обставини, які було враховано при укладенні угоди про визнання винуватості, що фактично відповідають змісту самої угоди.

3. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (стаття 469 КПК України).

4. Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

4.1. Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Судом встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України.

Прокурором вірно кваліфіковано дії ОСОБА_3 за частиною першою статті 309 КК України, що з`ясовувалось та підтверджено у судовому засіданні.

Тобто, підстав для відмови у затвердженні угоди, через її невідповідність вимогам закону немає, оскільки правова кваліфікація дій обвинуваченої, яка є вірною, дозволяє укладення угоди про визнання винуватості.

4.2. Судом не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Сторони угоди, а також захисник ОСОБА_5 , підтвердили добровільність її укладення. У суду не виникло жодних сумнівів у добровільності укладення угоди про визнання винуватості.

4.3. Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

4.4. Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 ..

Вивченням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості з`ясовано, що існують підстави стверджувати, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України. Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження ОСОБА_3 цих обставин, дають можливість суду дійти висновку існування фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченого.

Отже, угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону. Підстав для відмови у її затвердженні немає.

Щодо покарання.

1. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення.

За вчинення кримінального правопорушення за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України сторони домовились призначити покарання, встановлене санкцією статті у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік, з покладенням на підставі п. 1-3 ч. 2 ст.59-1 КК України на ОСОБА_3 таких обов`язків, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2271,84 грн. в дохід держави (висновок експерта № СЕ-19/108-24/13730-НЗПРАП від 23.07.2024).

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373, 374, 376 п. 2 ч. 4 ст. 469, ст. 472, ч. 2 ст.473, ст.ст. 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0001378 від 12.07.2024 укладену між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 за частиною першою статті 309 КК України узгоджену між прокурором та обвинуваченою міру покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, з покладенням на підставі п. 1-3 ч. 2 ст.59-1 КК України на ОСОБА_3 таких обов`язків, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, маса якого склала 80,642 г (в перерахунку на висушену речовину); предмет схожий на пристрій для паління та предмет, схожий на трубку для куріння з дерева, які містять нашарування темно-коричневого кольору, а саме: наркотичний засіб, обіг якого обмежено - екстракт канабісу, маси екстракту канабісу складають 0,287 г та 0,115 г загальною масою 0,402 г.; три рослини зеленого кольору з листями, стеблами та корінням, передані до камери схову ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити;

- CD-R диск з відеозаписом, що зберігається в матеріалах кримінального провадження (прокуратура) залишити в матеріалах кримінального провадження (прокуратура).

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2271,84 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя: