Справа № 1324/1-19/11 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/1390/1237/12 Доповідач : ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 15 серпня 2011 року,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Тязів, Тисменицького району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , вдівця, непрацюючого, раніше судимого: 11.06.1990 року Дрогобицьким міським судом за ст. ст. 206 ч. 2, 141 ч. 1, 141 ч. 2 КК УРСР на 3 роки позбавлення волі, згідно ст. 46-1 КК УРСР з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців; 13.10.1994 року Трускавецьким міським судом за ст. ст. 229-6 ч. 2, 140 ч. 2, 42 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; 05.04.2000 року, Трускавецьким міським судом за ст. 141 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна із застосуванням ст. 14 КК України примусове лікування від наркоманії; 06.03.2004 року Дрогобицьким міським судом за ст. ст. 309 ч. 2, 96 КК України на 2 роки позбавлення волі; 06.07.2004 року Бориславським міським судом за ст. 189 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України приєднано не відбуту частину покарання до вироку Дрогобицького міського суду від 06.03.2004 року і обрано остаточне покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 30.03.2007 року звільнений з місць позбавлення волі достроково згідно постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.03.2007 року; 28.07.2009 року Трускавецьким міським судом за ст. 395 КК України на 2 місяці арешту,-

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з 24 серпня 2010 року.

Вирішено питання з речовими доказами і судовими витратами.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишено без змін тримання під вартою.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 13 січня 2010 року о 14 годині, перебуваючи на другому поверсі в п`ятому під`їзді будинку АДРЕСА_2 повторно відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Nokia 5130c-2»із картою пам`яті на 1 Гб. та стартовим пакетом мобільного оператора «Life», який належить гр. ОСОБА_8 , чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 884 грн.

На вирок суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляцію та доповнення до неї, просить вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 15 серпня 2011 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

В мотивах апеляції покликається на те, що справа є сфальсифікована, як на досудовому слідстві, так і в суді, під час досудового слідства на нього чинився тиск працівником міліції ОСОБА_9 .

Наголошує на тому, що судом невірно оцінені покази свідків, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_8 .

Покликається, що у матеріалах справи відсутні протокол судового засідання від 17.05.2011 року, доповнення до апеляції від 09.11.2011 року та зауваження до протоколів судових засідань від 02.11.2011 року.

Зазначає, що свою вину у вчиненому не визнає, вважає , що в його діях може бути наявні ознаки шахрайства, при обрані покарання судом першої інстанції не враховано пом`якшуючих обставин, зокрема того, що він вдівець і в нього на утриманні є малолітній син ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вислухавши доповідача, прокурора, який заперечив апеляцію засудженого, пояснення захисника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляцію засудженого ОСОБА_7 , пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляцію, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_7 до задоволення не підлягає.

Так, винуватість засудженого ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні у справі доказами, відповідає фактичним обставинам справи, і є обґрунтованим. Оцінку діям засудженого та їх кваліфікацію суд також дав правильну, на підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів, яким дана належна оцінка, відповідно до вимог ст. 67 КПК України. що наведені у вироку суду.

Колегія суддів не бере до уваги покликання засудженого на те, що судом першої інстанції невірно оцінено покази неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , під час допиту якого на досудовому слідстві на нього чинився тиск, так як, будучи допитаним у судовому засіданні він пояснив, що в під`їзді будинку АДРЕСА_2 13 січня 2010 р. близько 14 год. ОСОБА_7 раптово вирвав в нього своїми руками, його мобільний телефон та швидко побіг сходами до низу. Він побіг за ним, вибіг на вулицю, проте, підсудного вже не бачив.

Зміну своїх показів в суді неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 пояснив тим, що боявся признатись в суді про те, що ОСОБА_7 забрав у нього телефон тому, що квартира в якій він проживає належить ОСОБА_14 , родичці підсудного і його могли вигнати з неї. Вказав, що тиску під час дачі показів на нього не чинили, підтримав покази дані ним під час досудового слідства.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , ствердила суду, що була присутня як законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , під час його допиту на досудовому слідстві, під час допиту жодного тиску на нього не чинилось.

Суд першої інстанції проаналізувавши докази винуватості засудженого правильно зазначає у вироку, що його винуватість повністю підтверджена відповідними доказами, в тому числі і показами допитаного судом свідка ОСОБА_16 про те, що 13.01.2010 року підсудний приходив до своєї тещі, в цей час в квартирі перебував він з потерпілим. Його брат пішов на вулицю, а підсудний теж пішов з ним з квартири. Через деякий час ОСОБА_8 повернувся до квартири, і сказав, що підсудний вирвав у нього телефон і кудись побіг.

Показами допитаного судом свідка ОСОБА_17 про те, що 13 січня 2010 року він зателефонував до ОСОБА_18 , щоб домовитись про зустріч. В ході його розмови з потерпілим раптово в їх розмову втрутився невідомий йому мужчина, який взяв мобільний телефон у Назара. Цей мужчина запропонував купити два мобільні телефони. Купляти телефони він не хотів і відмовив йому. У судовому засіданні свідок впізнав голос підсудного, це він говорив із ним по телефону потерпілого 13.01.2010 р.

Показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що 13.01.2010 року під час обідньої перерви вони перебували в районі магазину «Рукавичка», що знаходиться на вул. Мазепи. Коли вони сиділи в машині, то до них підійшов ОСОБА_7 , присів в машину просив позичити йому 250 грн., запропонував залишити телефон під заставу, а борг обіцяв віддати на другий день. Вони йому дали 250 грн., а він залишив телефон. Через кілька годин до ОСОБА_10 зателефонували працівники міліції і пояснили, що сталося. Пізніше підсудний дзвонив до ОСОБА_10 , щоб він віддав телефон, оскільки в нього проблеми із міліцією.

Щодо показів свідка ОСОБА_12 , на які покликається апелянт, то судом вірно оцінені його покази, як неправдиві. З цього приводу судом винесено окрему постанову, якою про викладений в даній постанові випадок виявлення ознак злочину передбаченого ст. 384 КК України повідомлено прокурора м. Трускавця для вжиття відповідних заходів реагування.

Так, будучи допитаним на досудовому слідстві, та попередженим про кримінальну відповідальність передбачену ст. ст. 384, 385 КК України, ОСОБА_12 пояснював, що в середині січня 2010 р. знаходився в середині автомобіля, як опинився там не пам`ятає, чи передавав ОСОБА_7 водію телефон марки «Нокіа 5130»не пригадує, даного телефону він в ОСОБА_7 не бачив, чи телефонував кудись ОСОБА_7 перебуваючи в автомобілі і чи казав проте, що загубив телефон не пригадує.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 покази змінив та пояснив, що з ОСОБА_7 в середині січня місяця 2010 року, він знаходився в середині автомобіля, але як він там опинився і звідки в даному автомобілі з`явився ОСОБА_7 не пригадує. Пам`ятає, що у ОСОБА_7 був мобільний телефон, і коли він загубив в автомобілі телефон , то шукав його, для чого брав у свідка телефон та дзвонив на свій телефон щоб його знайти.

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події та фото таблиці до нього від 11 березня 2010 року (а.с. 89-90), неповнолітній ОСОБА_8 вказав на місце в під`їзді № 5 на другому поверсі в будинку АДРЕСА_2 , де його 13 січня 2010 року пограбував ОСОБА_7 .

Винність засудженого підтверджена і іншими доказами яким суд дав належну оцінку в сукупності.

Суд правильно прийшов до висновку і зазначив про це у вироку, що покази підсудного та невизнання ним вини викликані бажанням уникнення покарання за цей вчинений ним злочин. Колегія суддів критично оцінює покликання засудженого на те, що під час досудового слідства працівниками Трускавецького МВ ГУМВС України у Львівській області до нього застосовувались недозволені методи. Згідно поданої в заперечення апеляційної скарги прокурором в судовому засіданні постанови від 28 грудня 2011 р. вбачається, що за зверненнями ОСОБА_7 проводилась перевірка і в порушенні кримінальної справи стосовно службових осіб Трускавецького МВ ГУМВС України відмовлено в зв`язку з відсутністю в діях ознак злочину за ст. 365 КК України.

Колегія суддів апеляційного суду, на підставі перевірених матеріалів справи, повністю погоджується з таким обґрунтованим висновком суду першої інстанції.

Колегія суддів не бере до уваги покликання засудженого на відсутність протоколу судового засідання від 17.05.2011 року, оскільки в матеріалах справи т.1 а.с. 319 є довідка № 1-1324-19 від 17.05.2011 р. про те, що дану кримінальну справу знято з розгляду у зв`язку з зайнятістю залу судових засідань. Доводи апеляції в частині того, що в матеріалах справи відсутні доповнення до апеляції від 09.11.2011 року та зауваження до протоколів судових засідань від 02.11.2011 року спростовуються їх наявністю в матеріалах справи (т. 2 а.с. 8-9, а.с. 14-19).

Колегія суддів вважає, що покарання засудженому ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів при призначенні покарання судом враховано пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини, суд першої інстанції врахував характеризуючі дані засудженого.

Колегія суддів апеляційного суду при перевірці справи не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи такого закону, які б тягнули б за собою скасування вироку щодо ОСОБА_7 , про що порушується питання в апеляції засудженого.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку районного суду.

Керуючись ст. ст. 362-366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 15 серпня 2011 року залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3