Справа № 309/3486/24
Провадження № 1-кс/309/529/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000420 від 16 липня 2024 р. щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання вмотивовано тим, що 16.07.2024 року о 08:10 год. водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , рухаючись на транспортному засобі марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , по дорозі між населеними пунктами між с. Велятино та смт. Вишково, в сторону смт. Вишково, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_2 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу.

В період часу з 08:30 год. по 10:00 год. 16.07.2024 слідчим СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_8 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на відрізку автодороги Т0737 між АДРЕСА_3 , біля пішохідного переходу було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобі ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Хуст, вул. Івана Франка б/н, та змив речовини бурого кольору, з асфальтобетонного покриття, поміщений в паперовий конверт, коричневого кольору «Національна поліція України Слідче Управління».

Власником транспортного засобу марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_4 ).

Зазначене майно являється засобами та безпосередніми предметами вчиненого кримінального правопорушення, та за таких обставин являються речовими доказами оскільки відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також в ході досудового розслідування, виникла необхідність проведення трасологічної експертизи, автотехнічної та експертизи по правилам дорожнього руху, для чого необхідна наявність вищевказаного транспортного засобу на час проведення досудового розслідування.

Приймаючи до уваги викладене, і те що вилучені під час огляду речі та предмети являються речовими доказами, оскільки булу предметом вчинення кримінального правопорушення, а також слугували засобом вчинення кримінального правопорушення та відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України, у зв`язку із чим виникає необхідність накласти арешт на вилучене майно.

В судове засідання слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 не з`явився, надіславши суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

В судове засідання власник вилученого майна ОСОБА_6 не з`явився. На адресу суду від адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд клопотання у їх відсутність.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Враховуючи, що, автомобіль марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та змив речовини бурого кольору, з асфальтобетонного покриття, поміщений в паперовий конверт, коричневого кольору «Національна поліція України Слідче Управління», відповідають критеріям , які визначені в ст. 98 КПК України тобто є речовими доказами у справі, вважаю за необхідне накласти на них арешт з метою проведення необхідних експертиз.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173,175, 309 КПК України слідчий суддя ,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000420 від 16 липня 2024 р. щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задоволити .

Накласти арешт на речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме на автомобіль «ВАЗ 21099», сірого кольору, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 ,власником якого є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 та на змив речовини бурого кольору, з асфальтобетонного покриття, поміщений в паперовий конверт, коричневого кольору «Національна поліція України Слідче Управління».

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого ОСОБА_3 та прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1