У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

слідчого: ОСОБА_3 ,

представника власника майна: адвоката ОСОБА_4 ;

підозрюваного: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання т.в.о. начальника відділення СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000377 від 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. начальника відділення СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_8 , про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000377 від 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, в ході проведення якого, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, виникла необхідність у накладені арешту майно, що перебуває у власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а саме на:

- земельну ділянку з кадастровим номером: № :09:001:0269, площею 0.0755 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером: № :09:001:0270, площею 0.0427 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером: № :09:001:0268, площею 0.062 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав наведених у ньому, та просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність будь-яких підстав для накладення арешту на майно, яке не належить підозрюваному, а є власністю третьої особи.

Слідчий суддя заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного та представника власника майна, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділенням Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000377 від 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000377 від 24.07.2024 слідує, що: «24.07.2024 до Вінницької окружної прокуратури Вінницької області надійшла заява від ОСОБА_10 , про що раніше незнайомі особи вимагають грошові кошти, яке супроводжується погрозами заподіяння тілесних ушкоджень заявнику.»

Обґрунтовуючи клопотання слідчим зазначається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації та введення на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2023 №2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022, строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 07 серпня 2024 року № 3564-ІХ «Про продовження строку воєнного стану в Україні», тобто до 09 листопада 2024 року, в травні 2024 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів, вступили в злочинну змову між собою та розробивши єдиний план своїх злочинних дій за наступних обставин.

Так, 18.05.2024 приблизно о 09 год. 30 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 будучи об`єднаним спільним злочинним умислом з ОСОБА_12 , спрямованим на незаконне збагачення чужим майном шляхом вимагання, діючи умисно, в умовах воєнного стану переслідуючи корисливий мотив, зателефонував на мобільний номер телефона ОСОБА_13 та повідомив, що в даний час знаходиться в його квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить останньому на праві спільної власності розміром частки 3/4. Також, ОСОБА_5 в розмові повідомив, що він є співвласником даної квартири (спільна часткова 1/8) та в примусовому тоні наказав ОСОБА_13 приїхати до місця проживання.

Того ж дня, близько 15 год. 00 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_13 разом з своєю дружиною ОСОБА_14 , прибули до свого місця проживання, а саме до квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в якій перебував. ОСОБА_12 та ОСОБА_5 . В ході розмови, діючи спільно, попередньо узгодженого злочинного плану, ОСОБА_5 пред`явив ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме викупу спільної часткової власності (1/8) квартири, що перебуває у його власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за грошові кошти у сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що значно перевищує ринкову вартість вказаної частини квартири або продати спільну часткову власність (3/4) вказаної квартири, що належить ОСОБА_13 , за грошові кошти у сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що значно менше ринкової вартості. Вказана вимога, супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих, які сприймали як реальні.

Далі, 20.05.2024 близько 16 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_2 , де під час розмови з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , черговий раз пред`явили останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4), яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 покинули приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи спільний злочинний умисел, 30.07.2024 близько 17 год. 14 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_5 та ОСОБА_12 прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_2 . де під час розмови з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , черговий раз пред`явили останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_12 наніс ОСОБА_13 один удар по обличчю та один удар в область лівого плеча, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження. Далі, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 розпочали пошкоджувати майно потерпілих, а саме меблі та електронну техніку. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 покинули приміщення вказаної квартири.

Далі, 09.08.2024 близько 11 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 прибув до квартири, що розташована, за адресою: АДРЕСА_2 , де під час розмови з ОСОБА_14 , черговий раз пред`явив останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_5 тримаючи в руках балон з речовиною подразнюючої дії та розпилив вказану речовину в квартирі в сторону ОСОБА_14 .

Оскільки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , зволікали із виконанням незаконної вимоги, 13.08.2024 близько 13 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи спільно, за допомогою акумуляторної кутової шліфувальної машини відкрили вхідні двері вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз пошкодили електрощит розподілу електроенергії, меблі та побутові предмети, чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України, зокрема: право на особисте життя - що виразилось у втручанні в життя, порушення нормального звичного ритму вказаного життя, завдання стресу, психологічного тиску та переживання.

Далі, 17.08.2024 близько 15 год. 43 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи спільно, за допомогою акумуляторної кутової шліфувальної машини відкрили вхідні двері вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз демонтували розетки в квартирі, пошкодили газову колонку, холодильник, пральну машину, електричний чайник, особисті речі, чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України, зокрема: право на особисте життя - що виразилось у втручанні в життя, порушення нормального звичного ритму вказаного життя, завдання стресу, психологічного тиску та переживання. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 покинули приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 20.08.2024 близько 14 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи спільно, зайшли в приміщення вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз пошкодили запальничкою одяг потерпілих, меблі, особисті речі, чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України, зокрема: право на особисте життя - що виразилось у втручанні в життя, порушення нормального звичного ритму вказаного життя, завдання стресу, психологічного тиску та переживання. Далі, того ж дня, близько 14 год. 50 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, до вказаної квартири зайшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . У подальшому, вході розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , черговий раз пред`явили потерпілим, незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, обмеження прав, свобод потерпілих. Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_12 наніс один удар ОСОБА_15 в область лівого плеча, після чого ОСОБА_5 тримаючи в руках балон з речовиною подразнюючої дії розпилив вказану речовину в обличчя останнього. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 покинули приміщення вказаної квартири.

Далі, 21.08.2024 близько 16 год. 20 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_2 , де під час розмови з ОСОБА_14 , черговий раз пред`явили останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 покинули приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 26.08.2024 близько 14 год. 20 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи спільно, зайшли в приміщення вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз, використовуючи акумуляторний шуруповерт та шурупи, прикрутили двері кухні санвузлу та туалету до дверної коробки, позбавивши потерпілим доступ до користування вказаними приміщеннями, чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України, зокрема: право на особисте життя - що виразилось у втручанні в життя, порушення нормального звичного ритму вказаного життя, завдання стресу, психологічного тиску та переживання. В цей час, до вказаної квартири зайшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . У подальшому, вході розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , черговий раз пред`явили потерпілим, незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, обмеження прав, свобод потерпілих.

27 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимаганні вчинення будь-яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання) за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

У ході здійснення досудового розслідування, отримано відомості із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідно до яких підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) будучи власником земельних ділянок з кадастровим номером: № :09:001:0269, площею 0.0755 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; № :09:001:0270, площею 0.0427 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; № :09:001:0268, площею 0.062 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, 30.08.2024 та 31.08.2024 уклав договір дарування, відповідно до яких передав безоплатно у власність своєї матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Обґрунтовуючи клопотання слідчим зазначається про те, що метою накладення арешту на майно є забезпечення спеціальної конфіскації.

Положеннями частини першої статті 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Частиною першою статті 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до частини четвертої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

З наведеної норми слідує, що накладення арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації, можливо виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або ж третьої особи, однак лише в разі наявності у кримінальному провадженні підозрюваної особи та за наявності достатніх підстав вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, підлягатиме спеціальній конфіскації.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №393170807 від 02.09.2024 слідує, що право власності на:

- земельну ділянку з кадастровим номером: № :09:001:0269, площею 0.0755 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером: № :09:001:0270, площею 0.0427 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером: № :09:001:0268, площею 0.062 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за

АДРЕСА_3 не являється підозрюваною особою у кримінальному провадженні.

Як зазначено вище, 27 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимаганні вчинення будь-яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання) за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

Обґрунтовуючи клопотання свідчим зазначається. що « ОСОБА_5 усвідомлюючи максимально можливу міру покарання за інкримінований йому злочин вчинив активні дії, спрямовані на приховування та відчуження майна що, згідно положень пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України підлягає арешту та зазначені дії можуть негативно вплинути на повноту досудового розслідування кримінального провадження.»

Однак, звертаючиьс з клопотанням про арешт майна. підставою для такого арешту слідчим зазначено забезпечення спеціальної конфіскації, а не конфіксацію як вид покарання.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання слідчим не надано доказів на підтвердження того, що земельна ділянка з кадастровим номером: № :09:001:0269, площею 0.0755 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером: № :09:001:0270, площею 0.0427 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером: № :09:001:0268, площею 0.062 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать Амонс ОСОБА_16 , відповідають критеріям закріпленим частиною першою статті 96-2 КК України.

Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 170 КПК України арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Проте, яким чином придбавались земельна ділянка з кадастровим номером: № :09:001:0269, площею 0.0755 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером: № :09:001:0270, площею 0.0427 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером: № :09:001:0268, площею 0.062 га, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать Амонс Світлані Миколаївні, за якою вартістю та за рахунок яких коштів органом досудового розслідування не встановлювалося та, на даний час, взагалі не досліджувалося, а відтак клопотання про арешт такого майна є передчасним.

Відповідно до частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання т.в.о. начальника відділення СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000377 від 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: