ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/717/24 Справа № 712/893/19 Категорія: ч. 2 ст. 307 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

15 жовтня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам кримінального процесуального закону апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 січня 2024 року про оголошення ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у міжнародний розшук.

У с т а н о в и в :

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження № 0000041 від 28.12.2018 щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.01.2024 задоволено клопотання прокурора та оголошено обвинуваченого ОСОБА_4 у міжнародний розшук, на час якого судове провадження зупинено.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 порушує питання про скасування ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.01.2024 через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, уважаючи, що ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук без передбачених для цього підстав та з порушенням визначеної процесуальним законом процедури. Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення як такий, що пропущений стороною захисту з поважних причин.

Частиною 4 статті 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Згідно положень ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 КПК України; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому КПК України.

Отже, чинним КПК України не передбачено окреме оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук та зупинення кримінального провадження.

Встановлено, що захисником ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, якою задоволено клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 в міжнародний розшук на підставі ст. 335 КПК України, тобто на судове рішення місцевого суду, яке, відповідно до ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає і може бути оскаржене виключно при подачі апеляційної скарги на судове рішення по суті пред`явленого обвинувачення.

За таких обставин, вважаю, що слід відмовити захиснику ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга ним подана на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.01.2024, яка оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, про що обґрунтовано міститься посилання в резолютивній частині оскаржуваної ухвали.

Що стосується посилання захисника ОСОБА_3 на можливість апеляційного оскарження ухвали від 29.01.2024, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, якими забезпечується право на апеляційне оскарження судових рішень, то вони є непереконливими.

За змістом кримінального процесуального закону, загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України, застосовуються у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08.01.2008 щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001).

Таким чином відмова суду апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням судового рішення, оскарження якого законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя, та, з огляду на положення, передбачені ч. 6 ст. 9 КПК України, не свідчить про порушення загальних засад кримінального провадження, що узгоджується з усталеною практикою ВС.

Посилання захисника ОСОБА_3 на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 243/6674/17-к, як на підставу для можливості оскарження ухвали від 29.01.2024, є нерелевантним, оскільки у вказаній ухвалі порушувалося питання про можливість апеляційного оскарження судових рішень, які не передбачені КПК України, зокрема про надання дозволу на проведення комплексної позапланової перевірки. В цьому провадженні судом прийнято рішення про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук, що передбачено процесуальним законом.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б вимагали невідкладної перевірки оскаржуваної ухвали на підставі ст. 7-9 КПК України, не вбачається.

Керуючись ст. 392, частинами 4-6 ст. 399 КПК України,

у х в а л и в:

Відмовити захиснику ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга ним подана на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 січня 2024 року про оголошення ОСОБА_4 в міжнародний розшук, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Копію ухвали невідкладно надіслати захиснику ОСОБА_3 за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі ( АДРЕСА_1 ), разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Суддя ОСОБА_2