Справа № 530/79/24
Номер провадження 1-кп/530/60/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" серпня 2024 р. м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні в залі суду, в місті Зіньків, Полтавської області кримінальне провадження №0000008 від 08.01.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 (зареєстрований в АДРЕСА_2 ), українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей , учасник бойових дій 2014-2015 років , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,-

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06.01.2024 близько 04 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись в кухні будинку власного господарства, розташованого в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки із дружиною ОСОБА_7 , умисно завдав їй одного удару головою в лобну область голови, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодженні у вигляді синця навколо правого ока, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №16 від 09.01.2024 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, за обставин, зазначених в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно все так і відбулося, що був у стані алкогольного сп`яніння , між ним і дружиною відбулася сварка і він наніс їй один удар своєю головою в область її голови , на запитання прокурора відповів , що в той час знав що його дружина вагітна , повідомив що він є учасником бойових дій 2014 2015 років та надав для огляду своє посвідчення , прохав у потерпілої пробачення , у скоєному щиросердечно розкаюється, просить суд суворо його не карати, вказав що працює неофіційно , на запитання суду відповів що останній раз він був засуджений у 2023 році також за умисне нанесення тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_7 та покарання у виді штрафу він сплатив.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання з`явилася, попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, суду повідомила, що вони вечеряли з вечора , були знайомі , вони випивали пиво , потім уже у них виникла сварка яка переросла у такий конфлікт , що її чоловік ударив її один раз своєю головою в її обличчя , вона була в той час на восьмому місяці вагітності , після цього вони примирились , але на даний час не розлучені офіційно , але разом не проживають , вона та діти змушені були піти від нього в інше помешкання до її бувшого чоловіка , а ОСОБА_6 проживає уже з іншою , на запитання суду відповіла що він працює не офіційно на скільки їй відомо, але коштів на утримання дітей не надає , в кінці вказала що покарання прохає призначити на розсуд суду , пробачила йому.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченого, докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України протокольною ухвалою визнав недоцільним дослідження цих доказів, які ніким не оспорюються.

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, при призначенні покарання суд також враховує і наступне. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи вищевикладене, при призначенні обвинуваченому міри покарання судом враховується те, що кримінальне правопорушення вчинене ним відноситься до кримінальних проступків. Його негативне ставлення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та обставини що обтяжують покарання: вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя; вчинення кримінального правопорушення щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом враховується також те , що обвинувачений в силу ст.89 КК України раніше не судимий, але останній раз він був засуджений Зіньківським районним судом Полтавської області 10.11.2023 року за те, що умисно наніс у липні 2023 року легкі тілесні ушкодження своїй дружині ОСОБА_8 і судом винесено покарання у виді штрафу який він сплатив , але висновків не зробив і на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення відносно своєї дружини ,офіційно не працює , отже останнє покарання у вигляді штрафу який він сплатив - не попередило вчинення ним знову кримінального правопорушення , тому на переконання суду покарання йому слід призначити у вигляді громадських робіт .

Відповідно до ст. 56 КК України - громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком 150 ( сто п`ятдесят ) годин

До вступу цього вироку в законну силу ОСОБА_6 запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Зіньківський районний суд, враховуючи ч. 3 ст. 349 КПК України , засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1