справа № 563/965/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потнрпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

В провадженні Корецького районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки 09.08.2024 набрав чинності Закон України, відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена в новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна наразі вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, дане клопотання підтримав та просив задоволити.

Обвинувачений та представник потерпілого не заперечили проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого та закрити кримінальне провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, з наступних підстав.

Відповідно обвинувального акту, ОСОБА_5 в порушення вимог Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із змінами та доповненнями, 15.05.2024 близько 16 год. 00 хв., перебував в лісовому масиві, що поблизу с. Весняне Корецької ТГ, Рівненського району Рівненської області, де керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вирішив викрасти деревину породи «сосна», яка відносилася та належала АДРЕСА_1 .

Так, реалізовуючи свій злочинний намір, скерований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, користуючись відсутністю нагляду за його діями власника або інших осіб, перебуваючи в лісовому масиві, що поблизу с. Весняне, Корецької ТГ, Рівненського району, Рівненської області, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку дерева породи «сосна», загальний об`єм якої становить 1,131 метрів кубічних, вартістю 2272 гривні 74 копійки, шляхом їх зрізання з основи кореня за допомогою бензопили та розділення на 5 колод.

15.05.2024 о 21 год. 00 хв. в лісовому масиві, що поблизу с. Весняне, Корецької ТГ,

Рівненського району Рівненської області, ПОГ СВГ ВП РРУП ГУНП в Рівненській області було зупинено кінну гужову підводу, за кермом якої перебував ОСОБА_5 , який перевозив вищевказану незаконно спиляну деревину.

Цього ж числа, в період часу із 21 год. 30 хв. по 21 год. 59 хв. у ОСОБА_5 було вилучено 5 колод деревини породи «сосна», загальним об`ємом 1,131 метрів кубічних та доставлено її на територію лісового господарства, що по АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Частина 1 статті 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно із ст.3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність, та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України, при цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК України та/або до кримінально процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, за загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України, раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з положеннями ст.9 КПК України, закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першоюстатті 7 цього Кодексу.

Статтею 7 КПК України визначено перелік загальних засад кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність.

Частиною 1 статті 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ«Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2024, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028 грн.

Таким чином, з 09.08.2024 дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028 грн.

З огляду на викладене, вищенаведені зміни в законодавстві призвели до часткової декриміналізації діяння, вони мають зворотну дію в часі і тому скасовують кримінальну відповідальність особи у разі заподіяння останньою шкоди у розмірі меншому, аніж встановлено нормою вищезазначеного закону.

Об`єднана палата ККС ВС у постанові від 7 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21дійшла висновку про те Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-ІХ, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як вбачається з обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні крадіжки на суму 2272,74 грн і внаслідок прийняття Закону №3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , що скасовує його кримінальну відповідальність за вчинені ним дії.

Частиною 3 ст.479-2 КПК України передбачено, що у разі якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи те, що внаслідок прийняття Закону № 3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , і обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, суд вважає клопотання захисника обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню та приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з декриміналізацією на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Керуючись ст.ст.4, 5 КК України, ст.ст.7, 9, 284, 371, 372, 479-2 КПК України суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, - задоволити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000101 від 16.05.2024, відносно ОСОБА_5 , в частині обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя