Провадження по справі № 1-кп/522/1100/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси №106 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005691 від 19.10.2019 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Дагестан, Російської федерації, громадянина Росії, документованого паспортом Російської Федерації за № 348491, виданого 15.09.2011 ТП №106 відділу УФМС Росії по Санкт-Петербургу та Ленінградської області, постійного місця проживання та реєстрації на території України не має,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

а також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 (в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «ОСІ»),

перекладача ОСОБА_15 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді кримінальне провадження №0005691 від 19.10.2019 року стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , без визначення розміру застави, строком на 60 днів, проти задоволення якого сторона захисту заперечувала та просила обрати більш м`який запобіжний захід.

Обґрунтовуючи подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор вказав існування можливих ризиків переховування від суду, впливу обвинуваченого на свідків і потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень, а також на відсутність стійких соціальних зв`язків обвинуваченого, який офіційно не працював до затримання, не має місця реєстрації на території України, та те, що обвинувачений є громадянином іншої держави та перебуває у міжнародному розшуку з 16.05.2018 року. Знаходячись на території України, з 2019 року ОСОБА_3 , видавав себе за іншу особу, а саме за ОСОБА_17 , для підтвердження своєї особистості використовував підроблений паспорт громадянина, під час судового розгляду продовжував стверджувати, що він є ОСОБА_17 , що вказує на те, що обвинувачений буде намагатись переховуватись від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відсутні відомості щодо майнового стану обвинуваченого.

Також прокурор посилався на поведінку інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, яким було обрано більш м`які запобіжні заходи, та в подальшому двоє з них втекли за кордон, тому їх оголошено у розшук, а інші обвинувачені систематично порушують покладені на них процесуальні обов`язки.

В клопотанні прокурор окремо зазначив, що ОСОБА_3 протягом судового розгляду намагається видати себе за іншу особу, що в свою чергу перешкоджає розгляду даного кримінального провадження, та призводить до затягування судового провадження.

Захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та обвинувачений ОСОБА_3 просили, відмовити в задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність зазначених у ньому ризиків, та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який здатен забезпечити його належну процесуальну поведінку, посилаючись на наявність міцних соціальних зав`язків ОСОБА_3 , який має дружину, неповнолітню дитину, місце проживання в орендованій його дружиною квартирі, на підтвердження чого стороною захисту раніше надано відповідний договір. Також сторона захисту звернула увагу, що через збройну агресію рф проти України, міжнародні договори та угоди з рф деанонсовано, що унеможливлює виконання вищевказаної постанови Генерального прокурора, на яку посилався прокурор у своєму клопотанні.

Захисник ОСОБА_10 надала письмові заперечення на клопотання прокурора, в яких просить змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись місці соціальні зв`язки її підзахисного, на тривале перебування обвинуваченого під вартою, недоведеність прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Також вказала, що цивільна дружина ОСОБА_3 є ФОП, що підтверджує існування джерела доходу в його родині. Захисник вважала безпідставним посилання в клопотанні прокурора на процесуальну поведінку інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні. Захисник звернула увагу, що ризик можливого переховування від суду та вчинення ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень, зі сплином часу суттєво зменшилися. Захисник зазначила, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту здатен забезпечити належну процесуальну обвинуваченого, а запобіжний захід не повинен підміняти собою покарання.

Інші учасники процесу підтримали позицію сторони захисту.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та подане клопотання прокурора, суд доходить таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Також слід враховувати, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити , виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність тримання обвинуваченого під вартою повинна забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні вже розпочато, допитано майже всіх потерпілих, свідків, проте дослідження матеріалів кримінального провадження ще не завершено, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованих обвинуваченому злочинів.

Враховуючи складність даного провадження через велику чисельність обвинувачених, захисників, потерпілих та свідків, з об`єктивних причин не вдається завершити судовий розгляд. Проте, окремо слід зазначити, що через неявку захисників, з якими було заздалегідь погоджено дати судових засідань, судовий розгляд даного кримінального провадження по суті часто зривається.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2024 року було задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 30 днів.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином іншої держави та перебуває у міжнародному розшуку, відсутність у нього доведених міцних соціальних зв`язків на території України, а також тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , та наявність доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на свідків, які ще не всі допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочинів в іншій державі, у зв`язку з чим перебуває у міжнародному розшуку, та стороною захисту не надано належних даних про наявність у нього будь-якого джерела доходу, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити раніше обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, суд зазначає, що судом допитано безпосередньо потерпілого за епізодами, в яких за обвинуваченням фігурує ОСОБА_3 , тому посилання прокурора в клопотанні на існування ризику впливу обвинуваченого на потерпілих є безпідставним. Крім того, один з потерпілих помер.

Також суд не може не враховувати доводи прокурора щодо того, що знаходячись на території України, з 2019 року ОСОБА_3 , видавав себе за іншу особу, а саме за ОСОБА_17 , для підтвердження своєї особистості використовував підроблений паспорт громадянина, під час судового розгляду продовжував стверджувати, що він є ОСОБА_17 , що вказує на те, що у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, існує суттєвий ризик того, що останній ймовірно буде намагатись переховуватись від суду.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час судом не встановлено.

Так, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.

Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження обвинуваченому ОСОБА_3 , який є громадянином іншої держави, було залучено перекладача, оскільки обвинувачений не володіє українською мовою, якою ведеться судочинство, а володіє російською мовою.

Відповідно до ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 КПК України суд забезпечує учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 68 КПК України, у разі виникнення необхідності у кримінальному провадженні в перекладі пояснень, показань або документів, сторони кримінального провадження чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

Приморським районним судом м. Одеси до участі у кримінальному провадженні був залучений перекладач ОСОБА_15 , який працює перекладачем в ТОВ «Колегія судових перекладачів», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 3 частини 2 ст. 68 КПК України передбачено право перекладача на одержання винагороди за виконаний переклад та відшкодування витрат, пов`язаних із його залученням до кримінального провадження.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України витрати, які пов`язані із залученням та участю перекладача для перекладу свідчень учасників кримінального провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 9 Інструкції «Про затвердження Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів» затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 710 від 01.07.1996 року встановлено, що необхідно визначити в ухвалі органі, який зробив виклик перекладача вихідні дані для визначення суми винагороди (конкретний розмір винагороди у межах норм, зазначених у пунктах 2, 3, 5, 6, 6-1 цієї Інструкції, та час, затрачений нею у зв`язку з явкою за викликом і на виконання даного їй завдання).

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, за рахунок коштів державного бюджету України здійснити оплату наданих послуг усного перекладу з української мови на російську мову перекладачем ОСОБА_15 , з урахуванням часу прибуття та очікування судових засідань через оголошені повітряні тривоги, із розрахунку 700 (сімсот) гривень на 1 (одну) годину, за судове засідання, проведене 13.11.2024 року 700 (сімсот) гривень 00 (нуль) копійок на 1 (одну) годину, в загальному розрахунку на суму 700 (сімсот) гривень 00 (нуль) копійок; відповідно до кошторисних призначень територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області за КПКВ 0501020. Доручити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Одеській області виконання ухвали в частині здійснення оплати послуг перекладача.

Керуючись ст. 29, 68, 122, 126, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 197, 199, 331, 372, 376 КПК України, Керуючись п. 2-9 Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів №710 від 01.07.1996 року,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 30 (тридцять) днів, тобто з 14.11.2024 року по 13.12.2024 року включно.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, за рахунок коштів державного бюджету України здійснити оплату наданих послуг усного перекладу з української мови на російську мову перекладачем ОСОБА_15 ТОВ «Колегія судових перекладачів», реквізити рахунку: IBAN НОМЕР_1 , ЄРДПО: НОМЕР_2 , у вигляді усного перекладу тривалістю за обсягом роботи 700 (сімсот) гривень на 1 (одну) годину, за судові засідання, з урахуванням часу прибуття до суду та очікування судових засідань через оголошення повітряних тривог, що проведене: 13.11.2024 року 700 (сімсот) гривень 00 (нуль) копійок на 1 (одну) годину, в загальному розрахунку на суму 700 (сімсот) гривень 00 (нуль) копійок; відповідно до кошторисних призначень територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області за КПКВ 0501020.

Доручити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Одеській області виконання ухвали в частині здійснення оплати послуг перекладача.

Копію ухвали направити до ТУ ДСА України в Одеські області та в ТОВ «Колегія судових перекладачів», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , для відома та виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору Одеської обласної прокуратури та направити ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду з моменту її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, з моменту вручення її копії.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_18