Справа №504/3773/23
Провадження №1-кп/504/421/24
УХВАЛА

27.09.2024с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000145 від 14.07.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000145 від 14.07.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 із визначенням застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки строк раніше обраного судом запобіжного заходу спливає, а перебуваючи на волі останній може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання про зменшення розміру застави, посилаючись на те, що встановлений судом розмір застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є непомірним тягарем для її підзахисного, він більше року знаходиться під вартою, за цей час звільнений з роботи, дружина вимушена сама утримувати двох неповнолітніх дітей, враховуючи, розмір збитків у кримінальному провадженні вважає, що застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою та справедливою, відповідатиме вимогам закону.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника, пояснив, що застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є помірною для нього, він запевняє суд, що в разі зменшення застави він буде належним чином виконувати процесуальні обов`язки.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_7 підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, не заперечували проти зменшення розміру застави.

Потерпіла ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленою в судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.11.2023р. відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, з можливістю внесення застави в розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Надалі, останній раз ухвалою від 01.08.2024р., запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишено без змін та продовжено його дію на строк до двох місяців, а саме до 30.09.2024р.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги свободи особи, приймаючи до уваги, що строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 30.09.2024 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, суд приходить до наступного.

Так, на думку суду, ризики, визначені в ухвалі Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.11.2023р. на теперішній продовжують існувати.

Небезпека переховування ОСОБА_4 здається явно переконливою, оскільки він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину. Вказані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, характеру інкримінованого злочину свідчить про існування ризику переховування від суду.

Також, ризик впливу на свідків здається суду обґрунтованим, оскільки обвинувачений шляхом вмовляння, переконання чи погроз може вплинути на них з метою зміни показань під час судового розгляду.

Реальна небезпека чинення тиску на свідків може мати місце на початковій стадії досудового розслідування цієї справи, і може зменшитись лише з певним часом (справа «Летельє проти Франції», 12369/86, 26 червня 1991 року).

Наразі допит свідків не проводився, тому заявлений прокурором ризик можливості незаконного впливу на свідків є вкрай актуальним.

Продовжуючи ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти доведеним ризикам, зважаючи на обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.

Стосовно клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про зменшення розміру застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, саме суд визначає розмір застави, як способу, що забезпечує дієвість кримінального провадження.

Судова практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) свідчить про наступне: перспектива втратити заставу у разі неявки особи на судове засідання повинна діяти як достатній стримувальний фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання підозрюваного чи обвинуваченого переховуватися (п. 78 рішення у справі Mangouras v. Spain). Суд вважає, що застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, про яку клопоче адвокат обвинуваченого, буде достатньою як стримувальний фактор для забезпечення його явки в судові засідання. Крім того, розмір застави необхідно оцінювати передусім з огляду на особу підозрюваного чи обвинуваченого та його активи, проте також за певних обставин суду варто брати до уваги суму збитків, які приписують фігуранту провадження (п. 81 рішення у справі Mangouras v. Spain). Також суд має ретельно оцінити спроможність особи сплатити визначений розмір застави та обґрунтувати визначену суму (п. 32 рішення у справі Істоміна проти України).

Встановлений законом обов`язок слідчого судді, суду визначити розмір застави в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою свідчить про те, що застава в певному розмірі здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного на тому ж рівні (з тією ж ефективністю), що і тримання під вартою. Тримання під вартою не застосовується у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному слідчим суддею чи судом. Отже, законодавцем визначено, що за умови внесення застави в певному розмірі вона (застава) за своєю ефективністю забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, є еквівалентною такому винятковому запобіжного заходу як тримання під вартою. Аналогічну позицію Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду раніше висловлювала в ухвалі від 07.11.2019 у справі № 991/908/19 (пункт 163) та в ухвалі від 28.05.2022 у справі № 991/3661/20 (пункти 121-122).

З урахуванням зазначених обставин, а також особи обвинуваченого, суд вважає можливим зменшити розмір застави до 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., що на даний час є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 371 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України задовольнити частково.

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про зменшення розміру застави задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін та продовжити його дію на строк до двох місяців, а саме до 25.11.2024 року, включно.

Визначити (зменшити) розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

У разі внесення обвинуваченим ОСОБА_4 застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, звільнити його негайно з-під варти та зобов`язати: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1