Провадження №: 1-кс/752/5321/24
У Х В А Л А

про здійснення спеціального досудового розслідування

10 липня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 від 31.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло вищевказане клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 від 31.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі за процесуального керівництва Прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000022 від 31.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що приблизно у лютому 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території м. Севастополь, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, однак маючи проросійську позицію, з метою сприяння армії рф в окупації та подальшому відділенні території кримського півострова від України, усвідомлюючи незаконність створення вказаного формування, з метою участі у його діяльності, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених законодавством України, розуміючи роль та мету його діяльності, добровільно погодився на зайняття у НЗФ «Самооборона Севастополя» посади командира блокпосту «ІНФОРМАЦІЯ_4», розташованому на трасі Н-19 Севастополь-Ялта, на виїзді з м. Севастополь у напрямку м. Ялта, де до його обов`язків входило загальне планування та координація дій підлеглими бійцями.

Також, у зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, його учасникам ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в силовій підтримці незаконно створених структур, придушення організованого опору населення на окупованої території, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , маючи чітку структуру та ієрархію підпорядкованих йому бійців, у період приблизно з кінця лютого до середини березня 2014 року, знаходячись на території м. Севастополь, самовільно та незаконно, відповідно до розподіленої йому ролі, перебуваючи за місцем розташування вказаного блокпосту, здійснював контроль та координацію дій підлеглих бійців НЗФ «Самооборона Севастополя», які проходили службу на вказаному блокпосту, організовував матеріально-технічне забезпечення зазначеного блокпосту, яке полягало в отриманні підлеглими бійцями засобів зв`язку (рацій), засобів екіпірування та продуктів харчування, крім цього, шляхом погроз і застосування фізичної сили та вогнепальної зброї, у випадку непокори, здійснював контрольно-пропускний режим, перевірку документів громадян, обшукував транспортні засоби, які рухались у напрямку м. Севастополь та спільно з іншими бійцями фізично затримували усіх українських активістів, які не підтримували пропаганду « Русской весны » та проведення майбутнього референдуму щодо приєднання території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до складу рф.

Дії ОСОБА_5 у вказаний період часу носили тривалий характер та виразились у керуванні та тривалій активній участі у діяльності НЗФ «Самооборона Севастополя». При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював, що вказане незаконне збройне формування, командиром блокпосту якого він являється, діє на території України незаконно та що його учасники застосовують зброю, чинять опір представникам влади з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, що призвело до порушення нормальної роботи транспорту, підприємств, установ та організацій, загострення міжнаціональних відносин та ускладнення відносин між державами, а також подальшої окупації території півострова Крим.

Вказані дії, спільно із діями інших загонів, що діяли у складі НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія «Руська Єдність», та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

У той же час, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 72, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», в якій визначено дату такого волевиявлення - 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Результати «референдуму» не визнані жодною країною світу, крім російської федерації. Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум не маючи законної сили не може бути основою для будь-якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі, так званої, «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым - парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підписано «Договір між російською федерацією і Республікою Крим про прийняття в російську федерацію Республіки Крим та утворення в складі російської федерації нових суб`єктів».

20.03.2014 Державною Думою російської федерації прийнято федеральний конституційний закон від 21.03.2014 № 6-ФКЗ «Про прийняття Республіки Крим до складу російської федерації та утворення нових суб`єктів у складі російської федерації - Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя».

Згідно з вказаним законом, АР Крим та м. Севастополь, всупереч Хартії ООН від 26.06.1945, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією від 01.04.1999, Договору між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 20.04.2004, увійшли до складу рф.

Внаслідок вказаних насильницьких агресивних дій рф Україна втратила ефективний контроль над територією Кримського півострову у зв`язку з її окупацією зс рф.

Дії ОСОБА_5 у вказаний період часу носили тривалий характер та виразились у тривалій активній участі у діяльності НЗФ «Самооборона Севастополя».

У подальшому, ОСОБА_5 за вище вказану діяльність у НЗФ «Самооборона Севастополя» нагороджений органами окупаційної влади медалями та іншими нагородами.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Крім цього встановлено, що знаходячись на території м. Севастополя, приблизно у лютому 2014 року, точний час досудовим розслідуванням на даний час не встановлено, ОСОБА_5 , маючи на меті зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у тому числі від`єднання міста Севастополя від території України та його включення до складу території рф, перебуваючи на посаді займаючи керівну посаду командира блокпосту «ІНФОРМАЦІЯ_4», розташованому на трасі Н-19 Севастополь-Ялта, на виїзді з м. Севастополь, який входив до складу НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », організовував та координував дії підконтрольних йому осіб вказаного руху, які здійснювали цілодобове чергування на вказаному блокпості та відслідковували українських військових та українських активістів на Кримському півострові та передавали отриману інформацію органам окупаційної влади та російській владі, координуючи таким чином незаконну діяльність учасників НЗФ «Самооборона Севастополя». При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти.

Таким чином, ОСОБА_5 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

При цьому, ОСОБА_5 приймав активну участь у зазначеному незаконному збройному формуванні, яке повністю відповідало спільним «проросійськи» налаштованим планам і цілям цього формування, а також методам їх досягнення, мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також озброєння вогнепальною зброєю, придатною для використання. Вказане формування дислокувались у районах міста Севастополя та мало загальну координацію керівництва.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , являючись активним учасником так званої «Кримської весни», маючи чітку структуру та ієрархію підпорядкованих йому підрозділів та бійців, у період приблизно з кінця лютого до середини березня 2014 року на території м. Севастополь приймав активну участь в організації та координації дії підконтрольних йому осіб вказаного руху, які здійснювали цілодобове чергування на вказаному блокпосту « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований у Балаклавському районі м. Севастополь, які виконували завдання підтримки збройних сил російської федерації, придушення організованого опору українських активістів на окупованій території, депортації населення АР Крим, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України шляхом незаконної перевірки транспортних засобів, що рухаються дорогами півострова та в`їжджають/виїжджають з/до території материкової частини України, забезпечення блокування шляхів, за протиправними наказами керівників НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », учасники зазначеного НЗФ фізично затримували українських активістів, які не підтримували пропаганду « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та проведення майбутнього референдуму щодо приєднання території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до складу рф.

Крім того, як встановлено досудовим розслідуванням 27.02.2014 Верховною Радою Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, прийнято рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим

від 1992 року і залишення Криму у складі України.

Надалі, 23.02.2014 на території м. Севастополя, а саме на площі імені Нахімова, проведено «Митинг народной воли», на якому головою партії «Руський блок» ОСОБА_11 , мешканцями м. Севастополя ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими особами запропоновано створити непередбачені Конституцією та законами України збройні загони самооборони під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », якими керував громадянин України ОСОБА_14 , та підпорядковувався керівникам «координаційної ради з організації управління містом», зокрема ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а останні координували свої дії зі спецслужбами рф та командуванням чорноморського флоту.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , маючи чітку структуру та ієрархію підпорядкованих йому бійців, у період приблизно з кінця лютого до середини березня 2014 року, знаходячись на території м. Севастополь, самовільно та незаконно, відповідно до розподіленої йому ролі, перебуваючи за місцем розташування вказаного блокпосту, здійснював контроль та координацію дій підлеглих «бійців Самооборони Севастополя», які проходили службу на вказаному блокпосту, організовував матеріально-технічне забезпечення зазначеного блок посту, яке полягало в отриманні підлеглими бійцями засобів зв`язку (рацій), засобів екіпірування та продуктів харчування, крім цього, шляхом погроз і застосування фізичної сили та вогнепальної зброї, у випадку непокори, здійснював контрольно-пропускний режим, перевірку документів громадян, обшукував транспортні засоби, які рухались у напрямку м. Севастополь та спільно з іншими бійцями, фізично затримували усіх українських активістів, які не підтримували пропаганду « Русской весны » та проведення майбутнього референдуму щодо приєднання території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до складу рф.

Дії ОСОБА_5 у вказаний період часу носили тривалий характер та виразились у керуванні та тривалій активній участі в діяльності НЗФ «Самооборона Севастополя». При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював, що вказане незаконне збройне формування, командиром блокпосту якого він являється, діє на території України незаконно та що його учасники застосовують зброю, чинять опір представникам влади з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, що призвело до порушення нормальної роботи транспорту, підприємств, установ та організацій, загострення міжнаціональних відносин та ускладнення відносин між державами, а також подальшої окупації території півострова Крим.

Вказані дії спільно із діями інших загонів, що діяли у складі НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія «Руська Єдність», та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

У той же час, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 72, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», в якій визначено дату такого волевиявлення - 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Результати «референдуму» не визнані жодною країною світу, крім російської федерації. Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум не маючи законної сили не може бути основою для будь-якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі, так званої, «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым - парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підписано «Договір між російською федерацією і Республікою Крим про прийняття в російську федерацію Республіки Крим та утворення в складі російської федерації нових суб`єктів».

20.03.2014 Державною Думою російської федерації прийнято федеральний конституційний закон від 21.03.2014 № 6-ФКЗ «Про прийняття Республіки Крим до складу російської федерації та утворення нових суб`єктів у складі російської федерації - Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя».

Згідно з вказаним законом, АР Крим та м. Севастополь, всупереч Хартії ООН від 26.06.1945, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією від 01.04.1999, Договору між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 20.04.2004, увійшли до складу рф.

Внаслідок вказаних насильницьких агресивних дій рф Україна втратила ефективний контроль над територією Кримського півострову у зв`язку з її окупацією зс рф.

Дії ОСОБА_5 у вказаний період часу носили тривалий характер та виразились у тривалій активній участі у діяльності НЗФ «Самооборона Севастополя».

У подальшому, ОСОБА_5 , за вище вказану діяльність у НЗФ «Самооборона Севастополя» нагороджений органами окупаційної влади медалями та іншими нагородами.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисних діях, що мали на меті зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України (в редакції Закону № 2341-ІII від 02.02.2014).

Крім цього встановлено, що знаходячись на території м. Севастополя, приблизно у лютому 2014 року, точний час досудовим розслідуванням на даний час не встановлено, ОСОБА_5 , з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, у тому числі від`єднання міста Севастополя від території України та його включення до складу території рф, перебуваючи на посаді займаючи керівну посаду командира блокпосту «ІНФОРМАЦІЯ_4», розташованому на трасі Н-19 Севастополь-Ялта, на виїзді з м. Севастополь, який входив до складу НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », організовував та координував дії підконтрольних йому осіб вказаного руху, які здійснювали цілодобове чергування на вказаному блок пості та відслідковували українських військових та українських активістів на Кримському півострові та передавали отриману інформацію органам окупаційної влади та російській владі, координуючи таким чином незаконну діяльність учасників НЗФ «Самооборона Севастополя». При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти.

Таким чином, ОСОБА_5 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості України.

При цьому, ОСОБА_5 приймав активну участь у зазначеному незаконному збройному формуванні, яке повністю відповідало спільним «проросійськи» налаштованим планам і цілям цього формування, а також методам їх досягнення, мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також озброєння вогнепальною зброєю, придатною для використання. Вказане формування дислокувались у районах міста Севастополя та мало загальну координацію керівництва.

Надалі, 23.02.2014 на території м. Севастополя, а саме на площі імені Нахімова, проведено «Митинг народной воли», на якому головою партії «Руський блок» ОСОБА_11 , мешканцями м. Севастополя ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими особами запропоновано створити непередбачені Конституцією та законами України збройні загони самооборони під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », якими керував громадянин України ОСОБА_14 , та підпорядковувався керівникам «координаційної ради з організації управління містом», зокрема ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а останні координували свої дії зі спецслужбами рф та командуванням чорноморського флоту.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , маючи чітку структуру та ієрархію підпорядкованих йому бійців, у період приблизно з кінця лютого до середини березня 2014 року, знаходячись на території м. Севастополь, самовільно та незаконно, відповідно до розподіленої йому ролі, перебуваючи за місцем розташування вказаного блокпосту, здійснював контроль та координацію дій підлеглих «бійців Самооборони Севастополя», які проходили службу на вказаному блокпосту, організовував матеріально-технічне забезпечення зазначеного блокпосту, яке полягало в отриманні підлеглими бійцями засобів зв`язку (рацій), засобів екіпірування та продуктів харчування, крім цього, шляхом погроз і застосування фізичної сили та вогнепальної зброї, у випадку непокори, здійснював контрольно-пропускний режим, перевірку документів громадян, обшукував транспортні засоби, які рухались у напрямку м. Севастополь та спільно з іншими бійцями, фізично затримували українських активістів, які не підтримували пропаганду « Русской весны » та проведення майбутнього референдуму щодо приєднання території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до складу рф.

Дії ОСОБА_5 у вказаний період часу носили тривалий характер та виразились у керуванні та тривалій активній участі у діяльності НЗФ «Самооборона Севастополя». При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював, що вказане незаконне збройне формування, командиром блокпосту якого він був, діє на території України незаконно та що його учасники застосовують зброю, чинять опір представникам влади, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, що призвело до порушення нормальної роботи транспорту, підприємств, установ та організацій, загострення міжнаціональних відносин та ускладнення відносин між державами, а також подальшої окупації території півострова Крим.

Вказані дії, спільно із діями інших загонів, що діяли у складі незаконного збройного формування «Самооборона Севастополя» сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія «Руська Єдність», та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року

У той же час, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 72, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», в якій визначено дату такого волевиявлення - 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Результати «референдуму» не визнані жодною країною світу, крім російської федерації. Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум не маючи законної сили не може бути основою для будь-якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі, так званої, «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым - парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підписано «Договір між російською федерацією і Республікою Крим про прийняття в російську федерацію Республіки Крим та утворення в складі російської федерації нових суб`єктів».

20.03.2014 Державною Думою російської федерації прийнято федеральний конституційний закон від 21.03.2014 № 6-ФКЗ «Про прийняття Республіки Крим до складу російської федерації та утворення нових суб`єктів у складі російської федерації - Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя».

Згідно з вказаним законом, АР Крим та м. Севастополь, всупереч Хартії ООН від 26.06.1945, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією від 01.04.1999, Договору між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 20.04.2004, увійшли до складу рф.

Внаслідок вказаних насильницьких агресивних дій рф Україна втратила ефективний контроль над територією Кримського півострову у зв`язку з її окупацією зс рф.

Дії ОСОБА_5 у вказаний період часу носили тривалий характер та виразились у тривалій активній участі у діяльності НЗФ «Самооборона Севастополя».

У подальшому, ОСОБА_5 , за вище вказану діяльність у НЗФ «Самооборона Севастополя» нагороджений органами окупаційної влади медалями та іншими нагородами.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2341-ІII від 02.02.2014).

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час, у ході здійснення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 знаходиться на окупованій території, зокрема у м. Севастополь.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_5 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України вжито заходи для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду від 05.05.2022, в ході якого оглянуто сайт «Миротворець», де містяться відомості щодо причетності ОСОБА_5 до НЗФ «Самооборона Севастополя»; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 05.05.2022, під час допиту якого останній повідомив, що проживаючи у м. Севастополь до кінця 2014 року він бачив ОСОБА_5 , як особу, яка брала участь у НЗФ «Самооборона Севастополя», зокрема, він ніс службу на блокпосту на трасі сполученням Ялта-Севастополь, біля ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_4», а також під час патрулювання вулиць м. Севастополь; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_17 від 05.05.2022, в ході проведення якого впізнав ОСОБА_5 , як учасника « ІНФОРМАЦІЯ_5 »; протоколом огляду від 10.05.2022, в ході якого оглянуто статтю, де виявлено інформацію, що ОСОБА_5 є кандидатом на незаконних виборах на території ТОТ АРК до Севастопольської ради від російської партії ЛДПР, як представник т.зв. «Самооборони Севастополя»; протоколом огляду від 16.05.2022, в ході якого оглянуто відеозапис, де виявлено інтерв`ю ОСОБА_5 на місцевому каналі м. Севастополь, під час якого він підтверджує свою участь у діяльності НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та розповідає події пов`язані з окупацією АДРЕСА_2 у 2014 році; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 31.01.2024, під час допиту якого останній повідомив, що проживаючи у м. Севастополь у 2014 році він бачив ОСОБА_5 , як особу, яка брала участь у НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема, ніс службу на блокпосту « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на трасі сполученням Ялта-Севастополь; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_21 від 31.01.2024, в ході проведення якого впізнав ОСОБА_5 , як учасника « ІНФОРМАЦІЯ_5 »; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 31.01.2024, під час допиту якого остання повідомила, що проживаючи у м. Севастополь у 2014 році вона бачила ОСОБА_5 , як особу, яка брала участь у НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема, ніс службу на блокпосту « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на трасі сполученням Ялта-Севастополь; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_22 від 31.01.2024, в ході проведення якого впізнав ОСОБА_5 , як учасника « ІНФОРМАЦІЯ_5 »; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 01.02.2024, під час допиту якого останній повідомив, що проживаючи у м. Севастополь у 2014 році він бачив ОСОБА_5 , як особу, яка брала участь у НЗФ «Самооборона Севастополя», зокрема, ніс службу на блокпосту; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_23 від 01.02.2024, в ході проведення якого впізнав ОСОБА_5 , як учасника « ІНФОРМАЦІЯ_5 »; висновком комплексної судової-портретної та фототехнічної експертизи від 29.03.2024, яким підтверджено особу ОСОБА_5 на оглянутому відеозаписі; протоколом огляду від 09.04.2024, в ході якого оглянуто відеозапис, на місцевому каналі м. Севастополь з інтерв`ю ОСОБА_5 , під час якого він підтверджує свою участь у діяльності НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та розповідає події пов`язані з окупацією АДРЕСА_2 у 2014 році; протоколом огляду від 11.04.2024, в ході якого оглянуто відеозапис, з інтерв`ю ОСОБА_5 , під час якого останній повідомляє інформацію щодо діяльності блокпосту « ІНФОРМАЦІЯ_4 », створеного учасниками НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на території м. Севастополь у 2014 році; висновком комплексної судової-портретної та фототехнічної експертизи від 25.06.2024, яким підтверджено особу ОСОБА_5 на оглянутому відеозаписі; іншими доказами в своїй сукупності.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового слідства та суду останнього оголошено в розшук.

На виконання доручення, оперативними співробітниками ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі заведено ОРС «Розшук» № 6745/2023, щодо розшуку ОСОБА_5

27.05.2022 вказане кримінальне провадження за № 0000022 зупинене у зв`язку з розшуком підозрюваного та 28.06.2024 відновлено, у зв`язку із необхідністю проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

На даний час підозрюваний ОСОБА_5 продовжує переховуватись від органів досудового слідства та суду на тимчасово окупованій території

Кримського півострову, зокрема у м. Севастополь області з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується проведеними оперативно-розшуковими заходами в ході виконання доручення.

Поряд з цим, 14.05.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо вдосконалення окремих положень у зв`язку із здійсненням спеціального досудового розслідування» від 27.04.2021 № 1422-ІХ, яким внесені зміни, зокрема, до ст. ст. 135, 139, 297-1 КПК України, які стосуються порядку виклику та здійснення спеціального досудового розслідування стосовно осіб, які переховуються на тимчасового окупованих територіях.

На даний час, відповідно до вимог ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою?агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Водночас, згідно приписів ч. 1 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук (ч. 2 ст. 297-1 КПК України).

При цьому, відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою - агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання вимог ст. 135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 переховуються на ТОТ АР Крим та м. Севастополя повістки про виклик його до слідчого управління ГУНП в АР Крим та м. Севастополі опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в НОМЕР_1 та 2023 роках відповідно до розпоряджень КМУ.

Відповідно до листа-роз`яснення Акціонерного товариства «Укрпошта», вбачається, що у зв`язку із блокуванням усіх відділень поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на території півострова, національний оператор змушений тимчасово припинити прийом пошти в напрямку Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до врегулювання ситуації. Врегулювання проблеми доставки поштових відправлень до АР Крим та м. Севастополя може відбутися після відновлення конституційного ладу на тимчасово окупованих територіях півострова Крим та м. Севастополя.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з статтею 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання вимог КПК України, відомості щодо повідомлення про підозру від 23.05.2022 та зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 21.06.2024 у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_5 розміщено у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, ОСОБА_5 викликався на 23.05.2022 - опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 18.05.2022 за № 111 (7232), та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора 20.05.2022.

Однак, 23.05.2022 підозрюваний ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився, поважних причин неприбуття не повідомив.

Крім цього, повістки про виклик ОСОБА_5 на 26.06.2024, 27.06.2024, 28.06.2024 - опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 22.06.2024 за № 127 (7787), та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора 21.06.2024.

Так, 26.06.2024, 27.06.2024, 28.06.2024 підозрюваний ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився, поважних причин неприбуття не повідомив.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора (абз. 2 ч. 8 ст. 135 КПК України).

На вказані виклики підозрювана особа не прибула, причини неявки не повідомила, що згідно вимог ч. 5 ст. 139 КПК, вважається ухиленням від явки, яка є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування.

Крім того, за результатами проведених слідчих дій та виконаного оперативним підрозділом доручення встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується на території ТОТ Кримського півострову, зокрема у м. Севастополь.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, та те, що він умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики слідчого, прокурора, переховується від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуває на ТОТ Кримського півострову, зокрема у м. Севастополь, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив злочини проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, орган досудового розслідування вважає, що з метою притягнення вищезгаданого підозрюваного до кримінальної відповідальності, необхідно провести спеціальне досудове розслідування (in absentia) у відповідності до положень глави 24-1 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити. Зазначив, що підозра є обґрунтованою та вручена у встановленому порядку. Підозрюваний оголошений в розшук. У зв`язку із викладеним, на думку прокурора, існують підстави для здійснення процедури спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Захисник не заперечував щодо здійснення спеціального досудового розслідування.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі за процесуального керівництва Прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000022 від 31.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Одними із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини (ст.2 КПК України).

Згідно положень ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, отже відносно нього законодавцем передбачена можливість здійснення спеціального досудового розслідування.

У зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_5 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру у день його складення, зазначені повідомлення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 та ст.ст. 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 2 ст. 297-4 КПК України встановлено, що під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Слідчий суддя, поряд з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Не вирішуючи питання щодо доведеності вини та кваліфікації дій підозрюваного, а виходячи лише з фактичних даних, які містяться в матеріалах доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час перебуває на тимчасово окупованій території України.

27.05.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у розшук.

Положеннями статті 297-4 КПК України законодавець встановив обов`язок слідчого, прокурора довести, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

На підтвердження умислу підозрюваного, спрямованого на переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, згідно доводів, наведених у клопотанні, свідчить той факт, що ОСОБА_5 згідно відомостей оперативного підрозділу наразі знаходиться тимчасово окупованій території.

Наведені обставини дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 умисно ухиляється від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що є передумовою для здійснення в кримінальному провадженні № 000022 відносно нього спеціального досудового розслідування у відповідності до положень глави 24-1 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, він умисно ухиляється від явки на виклики слідчого, переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук, з метою виконання завдань кримінального судочинства, слідчий суддя визнав за необхідне надати дозвіл на здійснення стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спеціального досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 42, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 від 31.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1