Справа № 301/2057/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

"05" жовтня 2024 р. м. Іршава

Слідча суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава клопотання слідчої СВ Відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, що внесене 08 вересня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000547, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Раковець, Іршавського району, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , солдата навчально танкової роти військової частини НОМЕР_1 , громадянина України, раніше судимого вироком ОСОБА_7 від 11.11.2005 року за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 136 ч.3, 190 ч.2, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, вироком апеляційного суду Чернігівської області від 16.06.2014 року за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.3, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнився з місця відбування покарання 23.08.2017 року,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

в с т а н о в и л а :

05 жовтня 2024 року до слідчої судді Іршавського районного суду Закарпатської області звернулася з клопотанням слідча СВ Відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Відділення поліції №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000547 від 08.09.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, в умовах воєнного часу, 15 травня 2023 року близько 08 години самовільно залишив розташування наметового містечка навчальної танкової роти військової частини НОМЕР_1 , КП «Вербляни» та відсутній без поважних причин на військовій службі по теперішній час, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

20 вересня 2024 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , і є батьком ОСОБА_4 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Крім цього, ОСОБА_8 вручено повістки про виклик ОСОБА_4 до слідчого СВ ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області.

Під час проведення вищенаведених процесуальних дій (вручення повідомлення про підозру та повісток про виклик) застосовувалась безперервна відеозйомка за допомогою службової відеокамери та відеозапис, зафіксований на носії інформації DVD-R диску, приєднано до матеріалів справи.

Так, у період з 15.05.2023 року по даний час ОСОБА_4 в розташування військової частини не повернувся, до правоохоронних органів та інших державних установ щодо приналежності до проходження військової служби не звертався, на виклики слідчого 23.09.2024 року, 24.09.2024 року та 25.09.2024 року не з`явився, про причини неявок не повідомляв, внаслідок чого постановою слідчого за погодженням з прокурором від 01.10.2024 року ОСОБА_4 оголошено в розшук, а кримінальне провадження відносно нього зупинено.

Ухвалою слідчої судді Іршавського районного суду від 02.10.2024 року з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

04 жовтня 2024 року об 11 годині 40 хвилин в АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчої судді Іршавського районного суду від 02.10.2024 року, у зв`язку з чим постановою слідчої ОСОБА_6 від 04.10.2024 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000547 від 08.09.2023 року відновлено.

04 жовтня 2024 року о 14 годині 20 хвилин ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру від 20.09.2024 року у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтована підозра, у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на думку слідчої, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням командування військової частини, службовим розслідування за фактом самовільного залишення військової частини, допитами свідків та іншими матеріалами в сукупності.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Указом Президента України оголошено воєнний стан та на території України ведуться бойові дії, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину в умовах воєнного стану, не дивлячись на проходження військової служби, може переховуватись, в тому числі, на території тимчасово непідконтрольній українській владі та має реальні можливості покинути територію України з цією метою поза межами пункту пропуску через державний кордон України.

Крім цього, ОСОБА_4 є спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення - військовослужбовцем, а відтак обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, створить передумови до вчинення ним нового тотожного кримінального правопорушення, пов`язаного з ухилення від проходження військової служби.

Тому існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 знаходячись на волі може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідча ОСОБА_6 вважала, що менш суворі запобіжні заходи будуть недостатньо ефективними для запобігання наведеним у клопотанні ризикам і не зможуть забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні. Крім того, просила врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, оскільки серед громадян України може скластися хибне враження безкарності, недолугості правоохоронної системи в цілому, а також створить передумови для вчинення військовослужбовцями аналогічних кримінальних правопорушень, що матиме наслідком підрив авторитету Збройних Сил України, ухилення громадян України та військовослужбовців від виконання ними конституційних обов`язків щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України та підрив боєздатності армії - Збройних Сил України в умовах прямої збройної агресії російської федерації.

З метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідча ОСОБА_6 просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів за ст. 407 КК України, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не передбачено.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав вину у вчиненні злочину, пояснив, що бажає повернутися на військову службу, залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав, що підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не має, просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 суворий запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника з приводу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до таких висновків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.183 ч.2 п.4 та п.5 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Підозрюваний ОСОБА_4 маж дві непогашені судимості за скоєння тяжких злочинів.

Згідно з ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України, тобто тримання під вартою.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Отже, підозрюваний ОСОБА_4 є особою, до якої відповідно до вимог ст. 183 ч.2 п.4,5 та ст.176 ч.8 КПК України може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, слідча суддя зважає на відсутність законодавчого визначення поняття « обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення.

При цьому, слідча суддя бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені у клопотанні слідчої ОСОБА_6 дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Розглядаючи питання щодо наявності ризиків, визначених у ч.1 ст.177 КПК України, слідча суддя враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) під час введеного в Україні воєнного стану.

01 жовтня 2024 року постановою слідчої ОСОБА_6 за погодженням з прокурором ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, а досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000547 від 08.09.2023 року зупинено (а.с. 93-95).

Ухвалою слідчої судді Іршавського районного суду від 02.10.2024 року з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Згідно протоколу затримання від 04.10.2024 року, 04 жовтня 2024 року об 11 годині 40 хвилин в АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчої судді Іршавського районного суду від 02.10.2024 року (а.с. 102-106).

Постановою слідчої ОСОБА_6 від 04.10.2024 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000547 від 08.09.2023 року відновлено (а.с. 115-116).

За час проходження військової служби підозрюваний ОСОБА_4 характеризується негативно (а.с. 34, 35).

Зазначені обставини в сукупності свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій підозрюваного ОСОБА_4 , його схильність до вчинення кримінальних правопорушень і вказує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та ризику перешкоджання кримінальному провадженню шляхом неявок до слідчого, оскільки підозрюваний перебував у розшуку.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, слідча суддя враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема, ускладнює належний виклик особи, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Вказане дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти злочин, у якому підозрюється, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тим самим буде перешкоджати швидкому та об`єктивному розслідуванню.

На думку слідчої судді, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у повній мірі відповідає нормам КПК України та фактичним обставинам злочину.

Оскільки існують ризики, передбачені ст.177 ч.1 п. 1, 4, 5 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи положення ст. 183 ч.2 ч.4,5 та ст.176 ч.8 КПК України, слідча суддя вважає клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підставним і таким, що підлягає задоволенню.

Законом України №3891-ІХ від 23.07.2024 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який набрав чинності 08.08.2024 року, затверджено Указ Президента України від 23.07.2024 року №469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Згідно з абзацом 8 частини 4 статті 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні в умовах воєнного стану злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідча суддя відповідно до абз.8 ч.4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави.

Керуючись ст. 176-178, 183, 194, 309 КПК України,

у х в а л и л а :

Клопотання слідчої задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , солдата навчально танкової роти військової частини НОМЕР_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 грудня 2024 року включно.

Виконання ухвали доручити Відділенню поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_1