Справа № 214/9501/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі подання начальника Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про приведення у відповідність до закону вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2024 року, ухваленого щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство України, який має професійно-технічну освіту, не працює, одружений, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України до остаточного покарання, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, у виді обмеження волі на строк 3 роки з випробовуванням строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків, відповідно до ст.76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2024 року до суду надійшло подання начальника Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , в якому він ставить питання про приведення у відповідність до закону вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2024 року, ухваленого щодо ОСОБА_5 .

В обґрунтування своїх вимог представник уповноваженого органу з питань пробації зазначає, що копія вироку щодо ОСОБА_5 надійшла на виконання до Саксаганського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області 13.03.2024 року. Відповідно до вказаного вироку, на 08.11.2023 року ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно. Вартість вказаного майна становить 2500,00 грн. 09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ, яким внесено зміни до ст.51 КУпАП, відповідно до якої дрібним викраденням чужого майна вважається за умови заподіяння матеріальної шкоди у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, а дія Закону України №3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону. Враховуючи вимоги п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, ст.ст.4, 5 КК України, представник уповноваженого органу з питань пробації вважає за доцільне привести вирок, ухвалений щодо ОСОБА_5 у відповідність до вимог закону.

Представник уповноваженого органу з питань пробації в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, подання підтримав, просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до суду звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності, подання просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подання представника уповноваженого органу пробації, просив задовольнити його та привести вирок, ухвалений щодо ОСОБА_5 у відповідність до вимог закону.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд прийшов до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2024 року за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України, до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України, останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, та відповідно до ст.76 КК України, покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання (том 1 а.с.25-28).

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2024 року набрав законної сили 19.02.2024 року (том 1 а.с.33) та 13.03.2024 року прийнятий до виконання Саксаганським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області (том 1 а.с.34).

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як слідує з загального правила, що закріплене у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

При цьому, відповідно до положень ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 року змінився мінімальний розмір завданої шкоди, що визначає кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України, яка до внесення змін до КУпАП Законом №3886-ІХ складала 268,40 грн. станом на 01.01.2023 року.

Цим законом внесені зміни до ст.51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що неоподатковуваний мінімум щодо адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1. п.169.1. ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з п.п.169.1.1, п.169.1. ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи з 01.01.2023 року - встановлений в розмірі 2684 гривні.

Таким чином, межею адміністративної та кримінальної відповідальності за заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство) є його вартість в розмірі 2684 грн.

Зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений, а зазначений в ст.51 КУпАП.

Таким чином, внесені Законом №3886-ІХ зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, тому дія цього Закону має зворотну дію у часі, отже скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 року в справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), з якого слідує, що зміни до ст.51 КУпАП, які стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь, як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Визначення суми, яка дорівнює двом неоподатковуваним мінімумів доходів громадян, здійснюється виходячи з його розміру, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Як зазначалося вище, згідно з вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2024 року, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Разом з цим, 08.11.2023 року, тобто на час вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, сума матеріальної шкоди, спричиненої потерпілому ОСОБА_8 становила 1274,75 грн., а потерпілій ОСОБА_9 2500,00 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, за вчинення якого засуджений ОСОБА_5 , оскільки вартість майна, за заволодіння яким він засуджений, не перевищує 2684 грн., тобто двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та станом на день розгляду подання, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України, а може бути лише підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, за яке засуджений ОСОБА_5 та приймаючи до уваги ту обставину, що після внесення змін до КУпАП Законом України №3886-IX від 18.07.2024 року, його дії тягнуть за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.51 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2024 року, на підставі ч.2 ст.74 КК України, тому подання уповноваженого органу з питань пробації підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 5, 372, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 задовольнити.

Привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2024 року, ухвалений щодо ОСОБА_5 .

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2024 року покарання у виді обмеження волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 21.11.2024 року.

Суддя ОСОБА_1