Справа № 715/2876/24
Провадження № 1-кп/715/193/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2024 Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в смт. Глибока в залі суду матеріали кримінального провадження №0003224 за обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Італії, Сан Джьорджіо у Кремано, зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Начальник Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003224 від 19.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України за обставин, вказаних у обвинувальному акті.

На розгляді Глибоцького районного суду перебуває кримінальне провадження № 0003224 від 19 серпня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 332 КК України відносно ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , за попередньою змовою із іншими невстановленими особами, діючи умисно, вчинили злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 , вступивши у попередню злочинну змову з невстановленими особами, підшукали одного чоловіка призовного віку з числа громадян України, який бажав незаконно виїхати за межі України, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Дніпро. В подальшому, невстановлені особи завчасно обумовили порядок, час та місце незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_5 до Республіки Румунії поза пунктом пропуску, а саме надали останньому вказівку прибути у АДРЕСА_2 .

Приблизно о 15 год. 19 серпня 2024 року ОСОБА_5 прибув на невстановленому транспортному засобі у АДРЕСА_2 , де його зустрів ОСОБА_4 і на невстановленому автомобілі марки ВАЗ 21099, здійснив перевезення ОСОБА_5 з АДРЕСА_2 , з метою його подальшого незаконного переправлення через державний кордон України. Під час руху із с. Опришени до с. Багринівка, в салоні вказаного автомобіля ОСОБА_6 , діючи у відповідності до раніше розробленого плану, провів інструктаж та надав подальші вказівки ОСОБА_5 щодо його дій для незаконного перетину кордону України.

Прибувши до невстановленого місця в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_6 пересів на мотоцикл марки «BSE» під керуванням останнього, звідки вони разом продовжили рух у напрямку до місця незаконного перетину державного кордону України.

В подальшому, ОСОБА_6 здійснив зупинку в межах населеного пункту АДРЕСА_1 , після чого вказав ОСОБА_5 напрямок руху до місця незаконного перетину державного кордону України.

Цього ж дня, приблизно о 17.30 год, ОСОБА_5 під час руху пішим ходом до державного кордону з метою подальшого його незаконного перетину, в межах населеного пункту Багринівка Чернівецької області, на відстані 200 м. від державного кордону, був затриманий прикордонним нарядом відділення інспекторів прикордонної служби 31 прикордонного загону.

Просить суд застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

Начальник Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, документів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин.

Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому у відповідності з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились.

Згідно з п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного/обвинуваченого переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, а саме:

- передбаченого у п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, переховуватись від суду.

Підтвердженням даного ризику є те, що, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років. У разі доведення вини та визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, це може спонукати його до тривалого переховування від суду з метою уникнення можливого покарання. Так, небезпека переховування не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання, однак тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування обвинуваченого.

- передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших осіб в кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що обвинувачений знає особисто свідків у кримінальному провадженні, обвинувачується у їх незаконному переправленні через державний кордон України, та може вчинити дії, спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності шляхом умовлянь, підкупу чи залякувань, може спонукати свідків відмовитися від надання показань, зміни раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час судового засідання.

Так, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при обранні запобіжного заходу слід також прийняти до уваги те, що під час досудового розслідування зібрано вагомі докази вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявний ризик повторення ним протиправної поведінки, та крім цього обвинувачений не має на утриманні малолітніх дітей, не має сталих соціальних зв`язків, не працевлаштований.

Відповідно до ст. 183 ч.2 п.5 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вище викладене, наявні всі законні підстави, у відповідності до вимог ст. 199 КПК України, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім та не зможе запобігти вказаним вище ризикам, а підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу немає.

Окрім того, ухвалою Глибоцького районного суду від 21.08.2024 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 160 тис. грн.

21.08.2024 до АТ «Приватбанк» внесено заставу у сумі 160 тис. грн. за обвинуваченого ОСОБА_4 , в результаті чого він був звільнений із СІЗО м. Чернівці, де виконувався запобіжних захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся у судові засідання, у зв`язку із чим судом винесено ухвалу про його привід працівниками відділення поліції №5 смт. Глибока ЧРУП ГУ НП в Чернівецькій області.

31.10.2024 обвинувачений ОСОБА_4 повторно до суду не з`явився. Як вбачається із матеріалів про виконання приводу, наданих відділенням поліції №5 смт Глибока ЧРУП ГУ НП в Чернівецькій області, ОСОБА_4 за місцем проживання відсутній, його родичі не знають, де він перебуває.

Враховуючи вище викладене, за результатами розгляду клопотання прокурора, неодноразові неявки обвинуваченого ОСОБА_4 до Глибоцького районного суду без поважних причин, відсутність інформації про місце його перебування, неможливість виконання приводу, Глибоцьким районним судом винесено ухвалу про звернення в дохід держави застави у розмірі 160 тис. грн., яку 21.08.2024 внесено як заставу за обвинуваченого ОСОБА_4 до АТ «Приватбанк».

На підставі вище викладеного, а також характеру вчинення кримінального правопорушення, його суспільно небезпечність, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення вказаного злочину, суд вважає, що застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не забезпечить у повній мірі виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вище переліченим ризикам, передбачених ст.177 КПК України, а також не дасть можливість виконання завдання кримінального провадження, передбаченого ст.2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи розмір застави в даному конкретному випадку, вважаю, що розумним, співмірним, справедливим та ефективним розміром застави для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у вчиненні резонансного злочину, буде застава в сумі 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути ним внесена у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Окрім того, обвинувальний акт пред`явлений відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, що надійшов до суду 03 вересня 2024 року відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Дане кримінальне провадження підсудне Глибоцькому районному суду Чернівецької області.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 176-178, 183, 184, 194, 199, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання начальника Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Італії, Сан Джьорджіо у Кремано, зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Терміном закінчення дії ухвали судді про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити 11 год. 15 хв. 23 січня 2025 року.

Розмір застави, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок UA0008745, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області становить 1500000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із свідками по справі.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 січня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора ОСОБА_3 та суддю Глибоцького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу для виконання направити начальнику Чернівецької установи виконання покарань №33.

Призначити відкритий судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні Глибоцького районного суду Чернівецької області на 11 год. 00 хвилин 04 грудня 2024 року.

Про час розгляду справи повідомити прокурора, викликати у судове засідання осіб, перелічених у списку, долученому до обвинувального акту.

На ухвалу може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя: