Справа № 583/5134/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2024 р. слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка Сумської області клопотання старшої слідчої слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000929 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановила:

На розгляд слідчої судді надійшло зазначене клопотання слідчої, відповідно до якого остання просить накладення арешту на майно, вилучене 09.10.2024, а саме на автомобіль марки «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.02.2013, видане ТСЦ 1245, власник ОСОБА_5 ; причіп (трал)WM VEYER, державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 03.03.2015, виданав центр ДАІ 8007, власник ТОВ «ТАГ-АВТОПРОКАТ». Вимоги за клопотанням вмотивовані тим, що СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, під час якого встановлено, що 09.10.2024 близько 21.50 год. військовослужбовець ВЧ НОМЕР_5 ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом (трал) WM VEYER, державний номерний знак НОМЕР_3 , під час проїзду блок-посту на перехресті автодороги Р-46 зі сполученням «Суми-Харків» та пров. Кириківського в м. Охтирка Сумської області, рухаючись у напрямку м. Харків, здійснив наїзд на працівника поліції - старшого інспектора СРПП СПД №1 (В.Писарівка) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_6 , який ніс службу на блок-посту. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому обох кісток гомілки зі зміщенням лівої ноги, з якими був госпіталізований до КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ». В ході огляду місця події від 09.10.2024, проведеного на місці події було виявлено та вилучено вказані у клопотанні транспортні засоби. Слідча зазначила, що вилучене майно має значення для розслідування кримінального провадження в якості речового доказу, а тому є необхідність у накладенні на нього арешту.

Слідча та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, подали заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення клопотання не заперечував.

У даному випадку слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого, прокурора та власниці майна, а також без здійснення фіксації за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000929 від 09.10.2024 за відповідною правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України за фактом порушення ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тілесне ушкодженнясередньої тяжкості.

Згідно з протоколом огляду місця події від 09.10.2024, проведеного на території діючого блокпосту, розташованого по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено автомобіль марки «Subaru», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом.

Постановою старшої слідчої слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 від 09.10.2024 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000929 від 09.10.2024 та передано на зберігання власнику ОСОБА_5 .

За положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приписами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

З наведеного вбачається, що розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст.170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.

З огляду на викладене, враховуючи, що вилучене майно, про накладення арешту на яке порушується питання у клопотанні, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, слідча суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя, -

ухвалила:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 09.10.2024, а саме на автомобіль марки «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.02.2013, видане ТСЦ 1245, власник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 ; причіп (трал)WM VEYER, державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 03.03.2015, видане центром НОМЕР_6 , власник ТОВ «ТАГ-АВТОПРОКАТ», місцезнаходження: м. Київ, вул. Драгомира Михайла, 4, офіс 114, шляхом обмеження права відчуження та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали покласти на старшу слідчу слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1