ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 Справа №607/18943/23 Провадження №1-кп/607/620/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження № 0001878 від 05.08.2023, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Целіїв, Гусятинський район Тернопільської області, громадянин України, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , з вищою освітою, вдівець, пенсіонер, має інвалідність 2-гої групи, раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 -

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановив:

24.02.2022 Верховною радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІX, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, строк якого неодноразово продовжувався та триває до тепер.

05.08.2023 приблизно о 11:00 у ОСОБА_3 , який перебував на третьому поверсі приміщення КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня», що за адресою: вул. Сахарова, 2а, м. Тернопіль, виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна. Задля реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 зайшов у приміщення палати № 1 ортопедичного відділення КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня», що знаходиться на третьому поверсі цієї лікарні, де виявив у ній неповнолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в руках якої знаходився мобільний телефон торговельної марки «Xiaomi» моделі «Redmi 10» синього кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вказаний час підійшов до неповнолітньої ОСОБА_8 та відкрито взяв із її рук мобільний телефон торговельної марки «Xiaomі» моделі «Redmi 10», синього кольору, без застосування насильства до останньої, під приводом перевірки зарядного пристрою, та вийшов із палати, не повернувши ОСОБА_8 даний телефон, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4 290 грн 68 коп.

В подальшому ОСОБА_3 , з метою доведення злочину до кінця, не маючи наміру повернути вказаний мобільний телефон торговельної марки «Xiaomі», маючи реальну можливість ним розпорядитись як власним (винести, сховати, викинути, передати тощо), попрямував на вихід із лікарні, однак був затриманий медичною сестрою на першому поверсі лікарні.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, при обставинах викладених вище, до завершення судового розгляду визнав. Після роз`яснення суті обвинувачення не визнавав викрадення телефону, однак в процесі судового розгляду таку позицію змінив.

По суті правопорушення надав суду показання про те, що дійсно в серпні 2023 року він піднявся на другий чи третій поверх, не пам`ятає, дитячої лікарні, що по АДРЕСА_2 , де в одній з палат була сама дівчинка. Він взяв у цієї дівчинки мобільний телефон, щоб перевірити зарядне, однак не встиг його повернути, його зупинили медсестри на першому поверсі лікарні.

У судових дебатах та в останньому слові він зазначив, що свою вину визнає повністю, просить йому пробачити, зважити на його стан здоров`я, інвалідність. Дуже шкодує про вчинене.

Захисник, не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення, у судових дебатах просив призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням статей 69 та 75 КК України.

Сторона обвинувачення, яку представляв зокрема прокурор ОСОБА_4 , надавши суду зібрані під час досудового слідства докази та інші процесуальні документи кримінального провадження на доведеність винуватості ОСОБА_3 , в судових дебатах просив призначити обвинуваченому покарання у виді восьми років позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_5 , надавши суду показання, зазначила, що шкода їй не відшкодована та вважає, що обвинуваченого слід покарати суворо. 13.11.2023 подала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення згідно обвинувачення доводиться такими дослідженими в судовому засіданні доказами, із обсягом яких сторона захисту погодилася та не заперечувала:

- показаннями, наданими суду потерпілою ОСОБА_5 про те, що 05.08.2023 перебувала із дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на лікуванні в ортопедичному відділені ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в АДРЕСА_2 . В момент викрадення вона пішла в аптеку купити ліки, а її донька сама перебувала в палаті №1 вказаного відділення, що розташоване на третьому поверсі лікарні. Перед цим ОСОБА_8 попросила у неї мобільний телефон. Зі слів доньки їй відомо, що в палату зайшов невідомий чоловік, який взяв з її рук мобільний телефон марки «Redmi 10», після чого вийшов з палати. У зв`язку із тим, що дитина була в гіпсі і не могла нічого зробити, почала плакати і кликати на допомогу медсестер. Особу, що викрала мобільний телефон, було виявлено та затримано на першому поверсі вказаної лікарні. При його затриманні присутня не була, оскільки перебувала з донькою. Також повідомила, що мобільний телефон придбала у 2022 році за 5 800 грн. На даний час оцінює його вартість приблизно у 4 500 грн;

- показаннями, наданими суду свідком ОСОБА_9 про те, що вона працює медичною сестрою в Тернопільській обласній дитячій клінічній лікарні, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . В серпні 2023 року, точної дати не пригадує, о 08:30 заступила на чергування та, обійшовши усі палати, побачила, що в палаті №1 перебуває на лікуванні дівчинка ОСОБА_8 з переломом ноги. В подальшому, побачила як ця дівчинка, знаходячись біля дверей, виглядала з палати та плакала. На запитання що сталось, повідомила що дядько підійшов до неї та вкрав мобільний телефон. Після цього її колега ОСОБА_10 сказала, що бачила якогось чоловіка, після чого вони одразу побігли за ним. В коридорі, на першому поверсі приміщення вказаної лікарні побачили даного чоловіка, в якого почали розпитувати для чого він вкрав у дівчинки телефон. Спочатку він заперечував факт крадіжки, однак після того як ОСОБА_11 покликала охоронця, який працював у лікарні, останній вийняв телефон та повідомив, що йому нічого не потрібно, він просто хотів зателефонувати. В подальшому вона викликала працівників поліції. Телефон чорного кольору, який надав чоловік, залишився в працівників поліції, а вона пішла до дівчинки, яка перебувала сама в палаті. Також, в судовому засіданні вказала на особу обвинуваченого ОСОБА_12 , повідомивши, що саме він викрав у дівчинки телефон;

- показаннями, наданими суду свідком ОСОБА_13 про те, що вона працює медичною сестрою в Тернопільській обласній дитячій клінічній лікарні, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . В серпні 2023 року, точної дати не пригодує, була на чергуванні з ОСОБА_9 . Перебуваючи у відділені вказаної лікарні, до неї підійшов чоловік та запитав де знаходиться вихід. Після цього її одразу покликала колега ОСОБА_9 , яка сказала що в дівчинки ОСОБА_14 , яка знаходилась в палаті №1 на третьому поверсі приміщення лікарні, хтось забрав мобільний телефон. Вона одразу згадала вищезгаданого чоловіка та вони побігли за ним. На першому поверсі вони наздогнали чоловіка, який в руках тримав пакет, з якого вийняв телефон. Він повідомив, що хотів зателефонувати. Телефон у нього забрала ОСОБА_9 . На запитання захисника, ОСОБА_13 повідомила, що неповнолітня ОСОБА_8 лежала в лікарні, оскільки мала на нозі гіпс та ходити не могла, однак після того як в неї викрали телефон, вона була дуже схвильована, тому на одній нозі могла дострибати до дверей палати та кликати на допомогу. Також в судовому засіданні вказала на обвинуваченого ОСОБА_3 , повідомивши, що саме він викрав мобільний телефон;

- показаннями, наданими в судовому засіданні у присутності законного представника ОСОБА_15 та психолога ОСОБА_16 , малолітньою свідком ОСОБА_8 про те, що в серпні 2023 року вона лежала в обласній дитячій клінічній лікарні, оскільки їй робили операцію на нозі, через що їй було важко самостійно рухатись, могла лише стрибати на одній нозі. Перебуваючи в палаті сама, та тримаючи в руках мобільний телефон «Redmi 10», в палату зайшов чоловік та забрав в неї з рук даний телефон. В судовому засіданні вказала на ОСОБА_3 , як особу, яка викрала в неї телефон;

- даними протоколу від 05.08.2023 прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, про повідомлення ОСОБА_5 слідчому про те, що 05.08.2023 приблизно о 11:00 невідома особа, відкрито, шляхом ривка викрала із рук її дочки ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 10»;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.08.2023, згідно яких свідок ОСОБА_8 , у присутності законного представника та психолога, впізнала особу, яка зображена на фотознімку №2, а саме ОСОБА_3 (відповідно до інформації, що зазначено в довідці до вказаного протоколу), як особу, яка 05.08.2023 приблизно о 11:00 у палаті № 1 Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні, що в АДРЕСА_2 , у якій вона лежала, з її рук відкрито викрала мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 10»;

- відомостями протоколу від 05.08.2023 вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі, про те, що ОСОБА_9 добровільно видала працівнику поліції мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 10» синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , із силіконовим чохлом чорного кольору;

- даними протоколу від 20.09.2023 із таблицею ілюстрацій огляду вказаного мобільного телефону, який проводився за участі потерпілої ОСОБА_5 , яка повідомила, що даний мобільний телефон належить їй на праві власності;

- даними висновку експерта № СЕ-19/120-23/10328-ТВ від 25.09.2023 проведеної товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість вживаного мобільного телефону марки «Redmi» 10 модель « НОМЕР_4 DG», 4/128 Gb, виробника Xiaomi, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто 05.08.2023, становила 4 290 грн 68 коп;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду предмету (відеозапису) від 05.08.2023 та відеозаписі, згідно з якими на відеозаписі «05-08-2023, 10-30_1» на 10:37:25 особа, візуально схожа на ОСОБА_3 , з`являється на внутрішніх камерах відеоспостереження, що розташовані у приміщенні дитячої клінічної лікарні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , і заходить у приміщення вищевказаної лікарні. На відеозаписі «05-08-2023, 10-40_12» на 10:47:13 особа, візуально схожа на ОСОБА_3 , з`являється на внутрішніх камерах відеоспостереження, проходить вздовж коридору, після чого до нього підходять працівники вищезазначеного медичного закладу, спілкуються із ОСОБА_3 та в подальшому підходить працівник охорони;

- відомостями висновку судово-психіатричного експерта № 616 від 26.09.2023 про те, що ОСОБА_3 на момент вчинення кримінального правопорушення та в даний час міг і може давати звіт своїм діям і керувати ними.

Наведені докази, із врахуванням поданих прокурором процесуальних документів кримінального провадження (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань; клопотання від 05.08.2023 ОСОБА_5 (в порядку ст. 220 КПК України) про долучення до матеріалів справи гарантійного талону та фотографії викраденого телефону; заяви ОСОБА_15 про залучення його як законного представника неповнолітньої ОСОБА_8 від 05.08.2023; свідоцтва про народження ОСОБА_8 ; постанови слідчого про залучення законного представника від 05.08.2023; постанови про призначення судової товарознавчої експертизи від 20.09.2023; квитанцій про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження; постанови про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 05.08.2023; протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 05.08.2023; постанови про визнання і приєднання до кримінального провадження документу від 05.08.2023; постанови від 26.09.2023 про проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи; постанов про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 05.08.2023; ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про арешт майна від 11.08.2023), оцінені судом як належні, допустимі, достовірні, а їх сукупність - достатньою, для визнання поза розумним сумнівом обвинуваченого винуватим у межах висунутого обвинувачення.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України як: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з цих положень Закону, при призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином; особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставини, які б обтяжували покарання, згідно пред`явленого обвинувачення відсутні.

Встановлено наявність обставини, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, - його щире каяття у вчиненому.

Крім цього, суд, згідно із ч. 2 ст. 66 КК України, як обставину, що пом`якшує покарання, визнає фактичне повернення предмету грабежу (мобільного телефону) потерпілій. Так, ОСОБА_5 під час її допиту стверджувала, що шкода, завдана злочином, їй не відшкодована. Однак, на підтвердження своїх вимог, позову про відшкодування матеріальної та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не подавала. За її клопотанням ухвалою суду від 13.11.2023 викрадений мобільний телефон їй було повернуто на відповідальне зберігання, а також згідно цього вироку залишається їй. Виходячи з цих обставин, встановлено те, що в рамках даного кримінального провадження має місце відшкодування потерпілій завданого збитку.

Суд оцінює наведені обставини в сукупності як такі, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Та, з урахуванням особи винного, а саме того, що він є пенсіонером, має інвалідність другої групи загального захворювання, також згідно висновку судово-психіатричного експерта № 616 від 26.09.2023 виявляє ознаки розладів особистості і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку з легкими когнітивними розладами, що не досягає рівня хронічного психозу чи вираженого недоумства, крім того весною 2024 року переніс оперативне втручання, яке потребує лікування до жовтня 2024 року, а також згідно усних пояснень обвинуваченого та висновку ультразвукового дослідження від 17.07.2024 має ще одне захворювання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, а саме нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі на строк чотири роки. При цьому, при визначенні конкретного строку позбавлення волі суд, крім наведеного, також зважає на наведену вище позицію прокурора та потерпілої щодо покарання.

Водночас, беручи до уваги інші відомості про особу обвинуваченого те, що він раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше, відсутні відомості про можливе вчинення ним після вчинення даного злочину будь-якого іншого правопорушення, за медичною допомогою до лікаря нарколога не звертався та наркологічними захворюваннями не страждає, відсутні скарги на його поведінку за місцем проживання, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на строк, наближений до максимального, що передбачений ч. 4 ст. 75 КК України.

Таке рішення суду щодо покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідатиме принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, зокрема буде адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Саме на дотриманні цих принципів наголошує Верховний Суд у своїй останній практиці в провадженнях щодо призначення покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, та можливість застосування статей 69 та 75 КК України до осіб, які їх вчинили (див. постанови Верховного суду: від 10.06.2024 у справі № 951/314/22, від 13.06.2024 у справі № 756/231/23).

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 цієї статті.

Також, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню обвинуваченому у строк призначеного покарання у виді позбавлення волі термін із дати його затримання, яке відбулось 05.08.2023, до звільнення з під варти в залі суду 07.08.2023 при застосуванні до нього запобіжного заходи у виді домашнього арешту в нічну пору доби.

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про арешт майна слід вирішити відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на уповноважений орган пробації за місцем його проживання.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання термін його попереднього ув`язнення впродовж 05.08.2023 - 07.08.2023, з розрахунку: один день позбавлення волі відповідає одному дневі попереднього ув`язнення.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави витрати на залучення експерта у сумі 1 195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.08.2023 № 607/14910/23, на мобільний телефон торговельної марки «Xiaomі» моделі «Redmi 10», синього кольору, належний потерпілій ОСОБА_5 , та мобільний телефон білого кольору, належний обвинуваченому ОСОБА_3 , - скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон торговельної марки «Xiaomі» моделі «Redmi 10», переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - їй залишити;

- мобільний телефон білого кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1