Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/525/24
Провадження № 1-кп/670/47/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001972 від 16.06.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чемериси - Барські, Барського району, Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21 травня 2013 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з встановленням іспитового строку 1 рік, 15 липня 2014 року Карлівським районним судом Полтавської області скасовано іспитовий строк та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі; 27 червня 2022 року Барським районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до покарання у виді 3 місяці арешту; 30 листопада 2023 року Віньковецьким районним судом Хмельницької області за ст. 395 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту; 08 травня 2024 Віньковецьким районним судом Хмельницької області за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 359 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Віньковецького районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не погашену судимість на шлях виправлення не став та знову вчинив новий корисливий злочин. Так, ОСОБА_4 , в період часу з 10:00 год. по 12:00 год. 15.06.2024 року перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_5 , прийняв рішення про вчинення крадіжки грошових коштів з метою власного збагачення. Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 діючи повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи та усвідомлюючи, що в державі діє воєнний стан, який введений на території України згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ та продовжений Указами Президента України, востаннє Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 року, затвердженим Законом України від 06.02.2024 року № 3564-IX, умисно, користуючись відсутністю потерпілого ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в спальній кімнаті житлового будинку в АДРЕСА_2 , підняв скатертину, якою накрито стіл та рукою із поверхні столу взяв грошові кошти, а саме: 2 купюри номіналом по 500 грн, на загальну суму 1000 грн, які помістив до кишені штанів. Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденими коштами на власний розсуд. Вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 15.06.2024 року викрав у ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 1000 грн та погодився на закриття кримінальної справи з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння (п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, але надав заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

За обвинувальним актом інкриміноване діяння ОСОБА_4 вчинив 15.06.2024 року.

Станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 грн (1514 грн х 2).

Діями ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 в розмірі 1000 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становила 1000 грн, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн, то суд вважає, що з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, то діяння ОСОБА_4 не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відповідно до вимог п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ч. 3 ст. 479-2 КПК України кримінальне провадження по справі закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ - мобільний телефон «Lenovo», моделі «S-90U» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 зберігається у кімнаті речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області та облікований у книзі обліку речових доказів: 657Т.1 за номером 1273 (а.с. 50-51). Враховуючи, що у діях ОСОБА_4 вбачається ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, то долю речового доказу має вирішити орган, який буде розглядати справу про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 58 Конституції України, ст.ст. 3, 5 КК України, керуючись ст.ст. 284, 372, 392-393, 395, 479-2 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001972 від 16.06.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали суду направити до сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 51 КУпАП.

Зобов`язати Хмельницьке РУП ГУНП в Хмельницькій області речовий доказ - мобільний телефон «Lenovo», моделі «S-90U» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який зберігається у кімнаті речових доказів та облікований у книзі обліку речових доказів: 657Т.1 за номером 1273, передати до сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, доля якого буде вирішена останнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1