печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002286 від 08.11.2021,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2024 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002286 від 08.11.2021, яке належить ТОВ «Петраграніт» () з забороною відчуження, розпорядження та користування ним, а саме на:

-самоскид Howo ZZ3257-N3847Q1, 2017 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 , vin № НОМЕР_2 ;

-самоскид Howo ZZ3257-N3847Q1, 2017 р.в., державний номерний знак НОМЕР_3 , vin № НОМЕР_4 ;

-самоскид Howo ZZ3257-N3847Е1, 2017 р.в., державний номерний знак НОМЕР_5 , vin № НОМЕР_6 .

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002286 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи засновником підприємства ТОВ «Петраграніт» та ТОВ «Петрабуд» у власності яких є вантажна техніка та місця реалізації будівельних матеріалів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин місцевого значення - піску у великих розмірах, розуміючи неспроможність самостійно вчиняти злочин, з метою власного незаконного збагачення та у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці до складу організованої групи залучив наступних осіб: директора ТОВ «Нерудбудпостач» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Протягом тривалого часу вказана група осіб за попередньою змовою між собою, в порушення правил використання надр, за відсутності дозвільних та технічних документів, які надають право користування надрами, організували на земельних ділянках сільськогосподарського призначення, що знаходяться між селами Тарасівка Фастівського району та Крюківщина, Бучанського району Київської області незаконне видобування корисних копалин місцевого значення (піску) у великих розмірах, проте дозвіл на проведення такої діяльності будь-яким суб`єктам господарської діяльності не видавався.

За результатами проведених слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій також встановлено, що незаконний видобуток корисних копалин здійснювався за допомогою гусеничних ескаваторів та в подальшому перевозився з місця його незаконного видобутку з метою його подальшого продажу, зокрема транспортними засобами - самоскидами, що на час вчинення злочину належали ТОВ «Петраграніт».

З огляду на встановлені під час досудового розслідування обставини, 20.03.2023 вищевказане майно ТОВ «Петраграніт» визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Метою накладення арешту на майно є збереження таких речових доказів.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Доводи клопотання підтримує в повному обсязі.

Тому, слідчий суддя з урахуванням принципу диспозитивності, розгляну вказане клопотання за його відсутності.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Поряд з цим, прокурором не обґрунтовано та в судовому засіданні не доведено, що вилучене майно відповідає положенням ст. 98 КПК України, тобто набуте кримінально протиправним шляхом, зберегло на собі сліди кримінально правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, до матеріалів клопотання не долучено жодних доказів, які б давали слідчому судді достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінально протиправних дій.

Прокурором в клопотанні не доведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-173, 175, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002286 від 08.11.2021 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1