Справа № 595/1507/24
Провадження № 1-кп/595/168/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач кримінальне провадження №0000234 від 02 вересня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Порохова Бучацького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, вдівця, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, працюючого сівачем у ТОВ «Гадз-Агро», раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілої особи ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, після чого воєнний стан продовжувався, зокрема, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 за № 3891-ІХ затверджено Указом Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 за № 469/2024, відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 12.08.2024 на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 вересня 2024 року у ОСОБА_3 , під час перебування на території поля, яке розташоване за межами населеного пункту с. Порохова Чортківського району, зокрема, на земельній ділянці із кадастровим номером :01:001:0148, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мінерального добрива «YARA MILA 16-27-7», яке належить ТОВ «Гадз-Агро».

Реалізовуючи свій злочинний намір, достовірно знаючи, що на території держави діє правовий режим воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, бажаючи заволодіти неналежним йому мінеральним добривом «YARA MILA 16-27-7» та в подальшому використовувати його для власних потреб, тобто переслідуючи корисливі мотиви та мету, 02 вересня 2024 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на території поля, яке розташоване за межами населеного пункту с. Порохова Чортківського району, зокрема, на земельній ділянці із кадастровим номером :01:001:0148, маючи вільний доступ до мінерального добрива, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не буде помічений, тобто діючи таємно, підійшов до біг-бега із мінеральним добривом «YARA MILA 16-27-7» вагою 600 кг, після чого, за допомогою відра, набрав у поліетиленовий мішок білого кольору мінеральне добриво «YARA MILA 16-27-7», загальною вагою 72 кг 500 г, вартість якого становить 3162 (три тисячі сто шістдесят дві) грн 00 коп., після чого даний мішок заховав у чагарники, які розташовані на відстані близько 20 м від вказаної вище земельної ділянки, отримавши при цьому можливість володіти, користуватися та розпоряджатися викраденим мінеральним добривом на власний розсуд.

Даною крадіжкою ОСОБА_3 заподіяв ТОВ «Гадз-Агро» матеріальну шкоду на загальну суму 3162 (три тисячі сто шістдесят дві) грн 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

09 вересня 2024 року, згідно вимог ст.472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000234, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_6 , згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 350 (триста п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, грошовий еквівалент яких становить 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн.

Угодою передбачено наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Представник потерпілої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що надав згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості та вважає, що таку слід затвердити.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

Суд при вирішенні питання про можливість призначення покарання, узгодженого сторонами угоди, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується позитивно, той факт, що останній беззаперечно визнав свою провину у вчиненому, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а тому за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.4 ст.185 КК України у виді штрафу, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про визнання винуватості.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно вимог п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів .

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 вересня 2024 року, укладену між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання, із врахуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 350 (триста п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2024 року на мішок із вмістом у ньому міндобрива, загальною вагою 72 кг 500 г, який було передано на відповідальне зберігання заступнику начальника охорони ТОВ «Гадз-Агро» ОСОБА_7 скасувати.

Речові докази:

- мішок із вмістом у ньому міндобрива, загальною вагою 72 кг 500 г повернути власнику ТОВ «Гадз-Агро».

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1