печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 11.01.2024 про зупинення досудового розслідування, в рамках кримінального провадження №0000072 від 11.01.2024,-

ВСТАНОВИВ:

13.03.2024 у провадження Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , яка 15.03.2024 передана слідчому судді ОСОБА_1 , на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 11.01.2024 про зупинення досудового розслідування, в рамках кримінального провадження №0000072 від 11.01.2024.

В обґрунтування своїх доводів адвокат вказує, що постанова про зупинення досудового розгляду є незаконною, оскільки прийнята з суттєвим порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, винесена без проведення всіх необхідних і можливих слідчих дій, є невмотивованою, тобто не відповідає ст. 280 КПК України.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про розгляд провадження повідомлялись у встановленому кримінально-процесуальним законодавством порядку. Проте, слідчим ГСУ НП України ОСОБА_6 , подано заперечення на скаргу.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Вказана конституційна норма

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником, чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000249 від 17.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України.

21.11.2023 у кримінальному провадженні №0000249 від 17.02.2023 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

11.01.2024 матеріали відносно ОСОБА_4 виділено в окреме провадження №0000072.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 11.01.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з оголошенням підозрюваних у розшук.

11.03.2024 постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні відновлено.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Стаття 280 КПК України, передбачає підстави та порядок зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню і вказує на те, що однією з підстав зупинення досудового розслідування може бути зупинено після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваного оголошено в розшук.

До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.

Як встановлено з матеріалів скарги, постанова про зупинення досудового розслідування винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. При дослідженні оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч. 2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження на дату зупинення провадження у справі всіх обставин кримінального провадження, виявлення обставин, які викривають, чи виправдовують підозрюваного, вказано зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, що свідчить про її вмотивованість та обґрунтованість.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Дослідивши оскаржуване рішення, слідчий суддя приходить до переконання, що на час постановлення слідчим постанови про зупинення досудового розслідування було вчинено всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе.

В противагу вказаному слід зазначити, що в силу принципу змагальності сторін, стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про зупинення досудового розслідування, а відтак скаргу слід залишити без задоволення, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 22, 24, 40, 93, 220, 223, 280, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 від 11.01.2024 про зупинення досудового розслідування, в рамках кримінального провадження №0000072 від 11.01.2024 - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1