Справа № 646/9434/24
Провадження № 1-кс/646/2438/2024
УХВАЛА

іменем України

28.08.2024 року слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СП ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000909 від 05.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, погодженим з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 в обґрунтування якого зазначив, що 05.08.2024 року до ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що малознайомий йому чоловік на ім`я ОСОБА_6 , який раніше судимий за майнові злочини, діючи умисно, 04.08.2024 року близько о 16 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом, заволодів портативним зарядним пристроєм та електричним девайсом для паління, тим самим спричинивши останньому матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.

24.08.2024 року з 16 год. 00 хв. по 16 год. 30 хв. слідчим слідчого відділення ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення якого було виявлено у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вилучено: портативний зарядний пристрій марки «Hoco», моделі «J111D Smart 30W», ємністю 50000 mAh, чорного кольору.

Вилучене вищевказане майно оглянуто, опечатано та скріплено підписами понятих та визнано 24.08.2024 року речовим доказом.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження речового доказу який є знаряддям кримінального правопорушення, який визнано на даний час речовим доказом та який має суттєве значення для кримінального провадження, слідчий просив суд накласти арешт на речі виявлені та вилучені під час проведення огляду.

Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись своєчасно та належним чином, надали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі. Клопотання підтримали та просили задовольнити.

ОСОБА_7 у якого було вилучено вказане майно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином.

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом поліції №1 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000909 від 05.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно постанови слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 24.08.2024 року вилучене майно під час огляду місця події від 24.08.2024 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000909 від 05.08.2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

На виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий повинен був звернутися до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, подано до суду клопотання про арешт майна.

Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в ст. 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так, стороною обвинувачення доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до ст. ст. 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, яке було вилучене під час проведення огляду, має важливе значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення кримінального правопорушення та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження даним майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СП ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000909 від 05.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 24.08.2024 року під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2 , вилучене у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: зарядний пристрій марки «Hoco», моделі «J111D Smart 30W», ємністю 50000 mAh, чорного кольору, шляхом встановлення заборони відчуження та розпорядження вказаного майна будь-яким особам, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку, передавши на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Попередити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя