Справа № 991/6335/24
Провадження №11-сс/991/559/24
Слідчий суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_9 не з?явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 липня 2024 року про залишення без задоволення скарги на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000431 від 23 грудня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 липня 2024 року скаргу захисника ОСОБА_9 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою повторно, залишено без задоволення. Слідчим суддею встановлено, що НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000431 від 23 грудня 2022 року за ч.5 ст.191, ч.1 ст.255, ч.3 ст.209 КК України, у якому ОСОБА_8 20 листопада 2023 року вручено повідомлення про підозру у зв`язку з наявністю достатніх доказів. Згідно рішення слідчого судді підозра ОСОБА_8 є обґрунтованою та підтверджується доказами, наданими детективом, які об`єктивно вказують на його причетність до вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

05 серпня 2024 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , надіслана засобами поштового зв?язку 30 липня 2024 року, та 13 серпня 2024 року засобами електронного зв?язку надійшло доповнення до неї. В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 липня 2024 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру від 20 листопада 2023 року ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, зобов?язати детективів НАБУ вчинити дії щодо виключення відповідних відомостей із ЄРДР щодо набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного. Ухвалу слічого судді вважає незаконною, необґрунтованою, постановленою із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставнам справи. Так, рішенням про встановлення ступеня секретності на створення ІС «Платформа» №16/02/02-279дск/рсу, на підставі якого встановлено гриф секретності, є висновок, підписаний ОСОБА_10 , а не ОСОБА_8 . Питання щодо присвоєння грифу секретності обговорювалось та погоджувалось на нарадах за участі керівництва ДСС33І, зокрема ОСОБА_10 , представників профільних департаментів, Мінцифри, на яких керівництвом ДСС331 підіймалось питання застосування грифу секретності до технічного завдання на ІС «Платформа» у зв`язку з тим, що вказане програмне забезпечення розроблялося для використання у державних органах/структурах, які можуть містити персональні (особисті) дані (відомості) громадян, відомості державного рівня, які не можуть розголошуватися. ОСОБА_8 здійснював безпосереднє виконання розпорядження керівництва ДССЗЗІ, якому підпорядковане ДП «УСС», шляхом його реалізації. Законодавство України у сфері кібербезпеки, чинне на момент розроблення технічного завдання, передбачало обов`язкове розміщення ІС «Платформа» на двох захищених дата центрах: основному та резервному. Саме з метою унеможливлення фізичного доступу до резервних даних ІС «Платформа» місцем розташування його резервного захищеного центру обробки даних було вказано ЄЦОД №3, місцезнаходження якого є державною таємницею. Дані обставини стали підставою для прийняття ОСОБА_10 як державним експертом з питань таємниць Держспецзв`язку рішення про встановлення ступеня секретності на створення ІС «Платформа», невстановлення якого мало б наслідками знищення та/або пошкодження Єдиного центру обробки даних, який містив у собі ІС «Платформа». Вказане свідчить, що ОСОБА_8 діяв у межах своїх повноважень та виключно з метою виконання доручень керівництва, що підтверджує відсутність у діях ОСОБА_8 кваліфікуючих ознак злочину, передбаченого ст.191 КК України. Крім того, при повідомленні про підозру ОСОБА_8 стороною обвинувачення не враховано вартість роботи співробітників ТОВ «Інсайд Солюшнс», які були залучені до виконання договору. Відповідно до комерційної пропозиції ТОВ «Інсайд Солюшнс» від 06 серпня 2021 року підприємство запропонувало ДП «УСС» використати готовий продукт програмний комплекс RegistryPlatform, розроблений його партнером ЕРАМ Systems, Inc, та із залученням субпідрядників для надання послуг із створення ІС «Платформа». При цьому, управління проектом залишалося у ТОВ «Інсайд Солюшнс». Тобто, ТОВ «Інсайд Солюшнс» одразу з комерційної пропозиції запропонувало взяти на себе роль «інтегратора програмного забезпечення». Відповідно до діючих правил та звичаїв ділової етики, вартість продукту або послуги формується не лише вартістю готового продукту, а й сукупністю інших складових угоди, наприклад, строком постачання ПЗ або надання послуг, умовами оплати щодо яких вдалось досягти домовленості, у тому числі, внаслідок особистих довірительних відносин. Матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів, які б вказували на те, що компанії ЕРАМ Systems, Inc погодилася б надати послуги прямо для ДП «УСС» за ціною та у строк, визначений за договором із ТОВ «Інсайд Солюшнс». Відповідно до договору №12.758/21 від 28 вересня 2021 року сформована вартість постачання програмного забезпечення, необхідного для створення ІС «Платформа», у розмірі 118 794 158 грн. Орган досудового розслідування, не маючи календарного плану, чіткого обсягу робіт, які виконувались ЕРАМ Systems, Inc, не може стверджувати, що ТОВ «Інсайд Слолюшнс» виконувало виключно посередницькі послуги та не вносило змін, доповнень, коригувань, інтеграцій у передані частинами комплекси ІС «Платформа». Матеріали кримінального провадження не містять допустимих доказів ідентичності програмного забезпечення, наданого компанією ЕРАМ Systems до ТОВ «Інсайд Солюшнс» та ТОВ «Інсайд Солюшнс» до ДП «УСС». Крім того, вважає, що протокол огляду носіїв інформації із програмним забезпеченням від 21 вересня 2023 року, за результатами якого детективом, нібито, була встановлена ідентичність програмного забезпечення, яке надавалось ТОВ «Інсайд Солюшнс» та ТОВ «Сембер Трейд» до ДП «УСС» відповідно до договорів №12.758/21 від 28 вересня 2021 року та №12.624/22 від 03 листопада 2022 року та носіїв інформації із програмним забезпеченням, яке надавалось компанією ЕРАМ Systems до ТОВ «Інсайд Солюшнс» та ТОВ «Сембер Трейд» відповідно до договорів №29-09/2021-12.758/21 від 29 вересня 2021 року та №0911/22 від 09 листопада 2022 року, є недопустимим доказом та не може використовуватися судом під час оцінки обґрунтованості підозри, оскільки дві особи, які проводили огляд, відведені рішенням слідчого судді, ще одна особа допитувалась як свідок, а ще одна є підозрюваною у даному провадженні. Також у матеріалах кримінального провадження відсутні докази наявності у ОСОБА_8 умислу на отримання будь-якої неправомірної вигоди ним або іншими особами та докази отримання ОСОБА_8 буд-яких грошових коштів. ОСОБА_8 не причетний до епізоду із закупівлею послуг із модернізації ІС «Платформа». Із часу перебування на посаді генерального директора ДП «УСС» його майновий стан жодним чином не змінився, а тому твердження органу досудового розслідування щодо заволодіння ОСОБА_8 грошовими коштами, які мають ознаки незаконного походження,є необґрунтованими.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з підстав, зазначених у ній, та надала пояснення аналогічні її доводам.

Підозрюваний ОСОБА_8 апеляційну скаргу захисника підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Вважає, що рішення слідчого судді постановлено з урахуванням усіх обставин справи та у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, є мотивованим, а тому просив залишити його без змін.

Захисник ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду. Відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК України його неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Пунктом 10 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру може бути оскаржено після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру здійснюється у порядку, передбаченому ст.278 КПК України у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч.1 ст.277 КПК України, та містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

З матеріалів судової справи вбачається, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000431 від 23 грудня 2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.1 ст.255 КК України.

20 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0000431 детективом НАБУ складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою, повторно.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих колегії суддів доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів із точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Доказування обґрунтованості підозри вважається досягнутою, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об?єктивного спостерігача в тому, що відповідно особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість підозри може встановлюватись тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність. Обґрунтованість підозри не може ґрунтуватись на суб?єктивних припущеннях, а має підкріплюватись конкретними доказами в кримінальному провадженні.

З поняття «обґрунтована підозра», яке міститься у п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», вбачається, що обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до повідомлення про підозру, учасники організованої групи під керівництвом організатора ОСОБА_11 , виконавців ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 у межах єдиного злочинного плану, шяхом зловживання своїм службовим становищем, за пособництва ОСОБА_14 , а також інших невстановлених осіб, упродовж 2021 - 2022 років під час закупівлі пакетів оновлення (компонентів) до ПЗ ІС «Платформа» заволоділи коштами ДП «УСС» у сумі 62 016 351 грн, що є особливо великим розміром, чим сричинили ДП «УСС» збитки на вказану суму та вчинили злочин, передбачений ч.5 ст.191 КК України.

Підрюваний ОСОБА_8 як виконавець у складі організованої групи, діючи у межах єдиного злочинного плану, обіймаючи з 28 серпня 2020 року до 27 вересня 2022 року посаду генерального директора ДП «УСС», а з 06 жовтня 2022 року посаду радника голови Патронатної служби Адміністрації ДССЗЗІ і, будучи службовою особою, впродовж 2021 - 2022 років під час закупівель ПЗ для створення та модернізації ІС «Платформа», шляхом зловживання своїм службовим становищем, яке полягало в організації та підписанні документів щодо ІС «Платформа», у тому числі щодо надсилання ТЕО, погодження ТЗ на цю систему, підписанні листів-запрошень на участь у закупівлях, договору №12.758/21, організації підготовки та підписанні інших документів, надання вказівок підлеглим особам та вчинення інших дій, спільно з іншими учасниками організованої групи заволоділи коштами ДП «УСС» у сумі 62 016 351 грн, чим вчинив злочин, передбачений ч.5 ст.191 КК України, який відноситься до особливо тяжких злочинів.

Заслухавши доводи учасників справи та дослідивши матеріали кримінального провадження, в тому числі висновок експерта №3890-23 від 27 жовтня 2023 року щодо розміру завданої майнової шкоди (збитків) ДП «УСС» в сумі 62 016 351 грн, колегія суддів дійшла до висновку, що описані у повідомленні про підозру обставини злочину, вчиненого організованою групою, у сукупності з матеріалами кримінального провадження, вказують на наявність доказів, які об`єктивно свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченим ч.5 ст.191 КК України, такі докази є достатніми щоб виправдати застосування до підозрюваного певних обмежувальних заходів.

Доводи сторони захисту щодо відсутності у матеріалах кримінального провадження доказів стосовно причетності ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, є безпідставними та спростовуються як матеріалами кримінального провадження, так і текстом судового рішення.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись на даній стадії кримінального провадження при з?ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

На стадії досудового розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред?являти до наданих доказів таких же вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду та не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності.

Доводи сторони захисту про недостатність доказів, які б підтверджували окремі складові підозри, зокрема щодо відсутності збитків, а також доводи про відсутність доказів наявності змови між ОСОБА_8 та іншими підозрюваними та отримання ними будь-яких коштів, які мають ознаки незаконного походження, та щодо достовірності і допустимості доказів для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення ідентичності програмного забезпечення, не можуть бути предметом оцінки на даному етапі провадження, а підлягатимуть оцінці судом за результатами розгляду висунутого обвинувачення.

Крім цього, колегія суддів вважає, що вимога апеляційної скарги в частині зобов?язання детективів НАБУ вчинити дії щодо виключення відповідних відомостей із ЄРДР щодо набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного не може бути предметом апеляційного розгляду по суті, оскільки розгляд вказаної вимоги судом є неможливим, про що свідчить п.59 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 березня 2019 року в справі №807/1456/17.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом судового розгляду в суді першої інстанції та висновків слідчого судді не спростовують.

Згідно з ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, у тому числі, залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.276-278, 303, 306, 309, 369-372, 404, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 липня 2024 року залишии без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 липня 2024 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4