УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000774 від 26.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке 26.06.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000774 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному проваджені здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що група посадових осіб Департаменту світи та науки Одеської міської ради зловживаючи службовим становищем, вступивши в злочину змову з посадовими особами підпорядкованої КУ «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси в умовах воєнного стану на території України, розробили схему щодо привласнення бюджетних коштів шляхом внесення до актів виконаних робіт форми КБ-2В та довідок КБ3 завідомо неправдивих відомостей про обсяги виконаних робіт, вартості використаних матеріалів та використання дешевих матеріалів замість тих, які вказані у проекті, невірно застосовують кошторисні розцінки у актах виконаних робіт при проведенні капітальних ремонтів приміщень (захисних споруд цивільного захисту укриттів) та облаштування безпечних умов.

Слідством встановлено, що вищезазначені службові особи Одеської міської ради та підконтрольних комунальних установ на систематичній основі отримують грошову винагороду у вигляді відсотків від суми укладених договорів від осіб, що мають комерційні інтереси в будівельній сфері, шляхом лобіювання інтересів підконтрольних їм суб`єктів господарської діяльності при проведенні тендерних процедур. В свою чергу «афілійовані» суб`єкти господарської діяльності при виконанні будівельних робіт умисно завищують обсяги виконаних будівельних робіт та їх вартість, як наслідок державі в особі територіальної громади м. Одеси завдано збитків у великих розмірах.

Крім того до злочинної діяльності залучено інженерів з технічного нагляду, а саме ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 , які є відповідальним за здійснення технічного нагляду щодо виконання робіт на об`єктах.

Так 19.12.2023 відповідно до «особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» затверджених Постановою КМУ від 12.10.2022 № 1178 без застосування відкритих торгів, між Одеський ліцей №10 імені льотчиків-космонавтів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Шоніна Одеської міської ради в особі в.о. дтректора ОСОБА_8 (замовник), КУ «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси» в особі директора ОСОБА_9 , (платник) та ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» в осоібі директора ОСОБА_10 , укладено договір № 10-У-КР про проведення «капітальний ремонт та облаштування споруди цивільного захисту (укриття) в Одеському ліцеї №10 імені льотчиків-космонавтів ОСОБА_6 та Г.С. Шоніна Одеської міської ради» за адресою: м. Одеса, вул. Десятого Квітня, 22. Ціна договору складає 5 300 875,06 грн. із терміном виконання робіт до 31.12.2023 Додатковою угодою від 26.12.2024 продовжено строк виконання робіт до 31.12.2024 (однак згідно календарному графіку затвердженого посадовими особами Департаменту освіти та науки ОМР закінчення будівництва та проплата на лютий 2024 року).

Так, відповідно до експертного звіту №0455/23ЕК від 11.12.2023 щодо розгляду проектної документації на будівництво за робочим проектом «капітальний ремонт та облаштування споруди цивільного захисту (укриття) в Одеському ліцеї №10 імені льотчиків-космонавтів ОСОБА_6 та Г.С. Шоніна Одеської міської ради» генеральним проектувальником проектної документації ОСОБА_11 зазначено що клас наслідків (відповідальності) обєкту бередбачає СС2; загальна площа приміщень 438,4 кв.м. Загальна кошторисна вартість складає 9 млн. 26 тис., 628 грн.

Відповідно копії листа директора ліцею № 10 ОСОБА_12 , від 27.10.2023 №575 до КУ «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси», наданого слідчому в порядку ст. 93 КПК України зазначено, що адміністрація ліцею просить терміново продовжити капітальний ремонт захисної споруду, яке може забезпечити розміщення 330 осіб під час повітряної тривоги.

Відповідно до відкритих джерел, встановлено, що на рахунок «афілійованого» підприємства ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» за виконання робіт за договором перераховано грошові кошти в розмірі 2 999 995,87 грн.

Далі, незважаючи, що договір № 10-У-КР від 19.12.2023, без застосування відкритих торгів, між Одеський ліцей №10 імені льотчиків-космонавтів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Шоніна Одеської міської ради в особі в.о. дтректора ОСОБА_13 (на момент укладення перебувала на лікарняному) (замовник), КУ «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси» в особі директора ОСОБА_9 , (платник) та ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» в особі директора ОСОБА_10 , укладено «новий» договір № 10-Л від 30.04.2024 про проведення «ремонт реставраційний та облаштування споруди цивільного захисту (укриття) в Одеському ліцеї №10 імені льотчиків-космонавтів ОСОБА_6 та Г.С. Шоніна Одеської міської ради» за адресою: м. Одеса, вул. Десятого Квітня, 22, відповідно до якого ціна робіт складає вже 7 035 007,03 грн. із терміном виконання робіт до серпня 2024 року.

Календарний графік виконання робіт затверджено посадовими особами Департаменту освіти та науки ОМР.

Відповідно до експертного звіту ТОВ «Експертно-інспекційний центр» «Південь Будекспертиза» від 30.04.2024 затвердженого 01.05.2024 генеральним директором ОСОБА_14 , робочим проектом розробленим у 2024 році ФОП ОСОБА_11 , зазначено що клас наслідків (відповідальності) обєкту бередбачає вже СС3; загальна площа приміщень 349 кв.м. Загальна кошторисна вартість складає 16 млн 968 тис. 298 грн.

25.04.2024 слідчим в рамках кримінального провадження №0001231 на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси проведено огляд споруди цивільного захисту (укриття) в Одеському ліцеї №10 імені льотчиків-космонавтів ОСОБА_6 та Г.С. Шоніна Одеської міської ради» за адресою: м. Одеса, вул. Десятого Квітня, 22. В ході огляду зафіксовано стан укриття та обсяги виконаних робіт.

Далі в ході слідства встановлено, що 02.05.2024 року комісія у складі директора КУ «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси» ОСОБА_9 , інспектора ДСНС, працівника територіального відділу освіти Приморського району Департаменту освіти та науки ОМР та головного спеціаліста з питань безпеки та надзвичайних ситуацій провели комісійне обстеження укриття, яке по факту вміщує 330 осіб за результатами якого будь яких порушень не зафіксовано та надано дозвіл на його використання.

Але, не зважаючи на задовільний стан укриття, 13.09.2024 між Одеський ліцей №10 імені льотчиків-космонавтів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Шоніна Одеської міської ради в особі директора ОСОБА_15 (замовник), КУ «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси» (платник) та ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» укладено додаткову угоду №2 до договору № 10-Л від 30.04.2024, відповідно до якої термін виконання робіт продовжено до листопада 2024.

Відповідно до відкритих джерел, встановлено, що зідно акту приймання виконаних робіт № 1 за вересень 2024 на рахунок афілійованого підприємства ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» 21.09.2024 (тобто вже через 8 днів) перераховано 3 149 108,16 грн.

Згідно акту приймання виконаних робіт № 2 за вересень 2024 на рахунок на рахунок афілійованого підприємства ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» 21.09.2024 (тобто вже через 8 днів) перераховано 1 999 999,98 грн.

За наявною інформацією до актів № 1 та №2 за вересень 2024 також включено перелік та обсяг робіт, який фактично не виконано, що підтверджується протоколом огляду від 25.04.2024, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Проведеними заходами оперативним підрозділом УСБУ в Одеській області встановлено, що роботи по ремонту не відповідають актам виконаних робіт, а відомості внесені до договорів № 10-У-КР та № 10-Л не відповідають дійсності.

Таким чином, є підстави вважати, що посадовими особами Департаменту освіти та науки ОМР за попередньою змовою з посадовими особами КУ «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси», посадовими особами Одеського ліцею №10 імені льотчиків-космонавтів ОСОБА_6 та Г.С. Шоніна Одеської міської ради, ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» () та іншими особами здійснюється привласнення бюджетних коштів шляхом внесення до актів виконаних робіт форми КБ-2В та довідок КБ-3 завідомо неправдивих відомостей про обсяги виконаних робіт, вартості використаних матеріалів при проведенні капітальних ремонтів приміщень в Одеському ліцеї №10 імені льотчиків-космонавтів ОСОБА_6 та Г.С. Шоніна Одеської міської ради.

Оперативним підрозділом УСБУ в Одеській області достеменно встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_16 , який діючи за попередньою змовою з ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , та іншими особами, фактично надає вказівки проектувальникам, кошторисникам на складання документації із ремонту, реставрації, облаштування укриттів (бомбосховищ) в закладах освіти м. Одеси із обов`язковим завищенням вартості та об`ємів необхідних товарів та робіт. В наслідок протиправних дій Державі в особі Одеської територіальної громади м. Одеси завдаються збитки в особливо великих розмірах. Отримані грошові кошти на рахунки ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП», ТОВ «Будівельна компанія «БЕЙСІК БУД» та інших афілійованих компаній, вказані особи розподіляють між собою.

Крім того встановлено, що протягом 2023-2024 рр. між ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП», ТОВ «Будівельна компанія «БЕЙСІК БУД» та комунальними установами м. Одеси укладено більше 40 договорів (без застосування відкритих торгів) на проведення будівельних робіт укриттів у закладах освіти м. Одеси, при цьому терміни виконання деяких договорів складають до одного місяця, що свідчить про їх фіктивність. Слідством наразі вказані факти перевіряються.

17.10.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від «14»10.2024 року, за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук в ході якого вилучено:

1. Мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

2. Мобільний телефон марки «Xiaomi» синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ2: НОМЕР_6 з сім-картами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

3. Чотири печатки: 1) ТОВ УКРСЕРВІСГРУП; 2) ФОП ОСОБА_19 ; 3) ФОП ОСОБА_20 ; 4) ТОВ Централізоване протипожежне охоронне спостереження;

4. Ноутбук марки Lenovo чорного кольору з серійним номером -240СЕ744-АС67-4D53-BDBA-CD5F0F11D617;

5. Документи: 1) лист ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» з вх. №240715-01 на 1 аркуші; 2) лист ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» з вх. №240716-02 на 1 аркуші; 3) довідка ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» на 1 аркуші; 4) Загальні відомості підрядника ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» на 2 аркушах(документи з оригіналами підпису ОСОБА_10 ).

Вилучені речі постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність.

Представник власника майна ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_21 надала до суду письмові заперечення на клопотання про арешт майна, в яких зазначила, що в клопотанні слідчого не приведено жодних даних, якому з критеріїв відповідає матеріальний об`єкт, в розумінні ст. 98 КПК України, зокрема, чи то вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи то зберегли на собі його сліди. Слідчий не надав документів про призначення експертиз комп`ютерного обладнання. З урахуванням викладеного вважає, що клопотання прокурора про арешт майна не обґрунтоване і не доводена необхідність арешту тимчасово вилученого майна.

Особа щодо майна якої вирішується про накладення арешту, ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату та час розгляду клопотання про що свідчить довідка про отримання електронного повідомлення про виклик.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заяву представника власника майна, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки може містити докази, які входять до предмету досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000774 від 26.06.2024.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчої про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В свою чергу не накладення арешту на зазначене тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст.89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Так, слідчий суддя на даній стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для вирішення питання про арешт майна, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене майно підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Положеннями статей 2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею на даний час встановлено, що майно на яке накладається арешт відповідає критеріям ст.98 КПК України.

У кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає ч.3 ст.170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Також, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для вирішення питання про арешт майна, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Вилучене стороною обвинувачення під час обшуку майно визнано речовими доказами, оскільки є всі підстави вважати, що могло, бути знаряддям вчинення злочину, а тому є важливими доказами можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.263 КК України.

Накладення арешту на мобільні телефони та ноутбук необхідно для проведення призначеної комп`ютерно-технічної експертизи з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження. Крім того, представником власника майна не оспорюється факт користування зазначеними телефоном ОСОБА_10

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.263 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000774 від 26.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- Мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- Мобільний телефон марки «Xiaomi» синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ2: НОМЕР_6 з сім-картами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

- Чотири печатки: 1) ТОВ УКРСЕРВІСГРУП; 2) ФОП ОСОБА_19 ; 3) ФОП ОСОБА_20 ; 4) ТОВ Централізоване протипожежне охоронне спостереження;

- Ноутбук марки Lenovo чорного кольору з серійним номером -240СЕ744-АС67-4D53-BDBA-CD5F0F11D617;

- Документи: 1) лист ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» з вх. №240715-01 на 1 аркуші; 2) лист ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» з вх. №240716-02 на 1 аркуші; 3) довідка ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» на 1 аркуші; 4) Загальні відомості підрядника ТОВ «УКРСЕРВІСГРУП» на 2 аркушах(документи з оригіналами підпису ОСОБА_10 ).

шляхом заборони володіти, користуватись та розпоряджатись майном.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1