Справа № 527/2409/24
провадження № 1-кс/527/552/24
УХВАЛА

іменем України

02 вересня 2024 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000525, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000525, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.194 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 29.08.2024 року близько 03:00 год. невідома особа, намагалась пошкодити житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , шляхом підпалу, при цьому остання виконала всі дії які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з обставин, що не залежали від її волі, а саме пожежу було ліквідовано власником будинку ОСОБА_5 .

29.08.2024 року слідчим СВ ВП№1 КРУП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000525 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

29.08.2024 допитано в якості свідка ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_2 , який повідомив наступне: «28.08.2024 близько 09 години я перебував поряд зі своїм домогосподарством, та до мене підійшли ОСОБА_7 житель с. Веселий Поділ та ОСОБА_8 . Ми разом почали вживати алкогольні напої. Близько 18-ї години я пішов у гараж спільно із ОСОБА_8 та знайшов полімерну пляшку, яка у мене була із бензином, який був розведений із мастилом, тобто його колір був червоним. У пляшці, яка в мене була в гаражі, ємністю 1,5 л. із під води «Охтирська», було близько 400 грам бензину і я у вказану пляшку долив ОСОБА_9 ще бензину, близько 600 грам, тобто в загальній кількості я дав ОСОБА_10 близько 1 літри бензину, який був розведений мастилом. Коли я наливав бензин в пляшку із паливного баку бензотримеру зеленого кольору марки «SADKO», то ОСОБА_11 тримав лійку для зручного наливу. Після наливу бензину, Я точно не пам`ятаю, чи я її віддав ОСОБА_9 в руки, чи можливо сам її заніс в приміщення літньої кухні на поставив на підлозі. Потім ми продовжували випивати вдвох, так як ОСОБА_12 . Під час розмиви я намагався дізнатися у ОСОБА_9 , навіщо йому «коктейль Молотова», то він мені сказав, що не скаже. Потім я відчув, що добре сп`янів та сказав ОСОБА_9 , що піду відпочину в будинок та пішов до кімнати будинку та заснув. Близько 20-ї години я прокинувся та вийшов із будинку і попрямував до літньої кухні. В приміщенні літньої кухні перебував ОСОБА_7 , який спав на дивані, а ОСОБА_13 у мене в дворі та літній кухні вже не було. Також я помітив, що зникла і полімерна пляшку із горілкою, яка залишалася на столі, яку вони принесли до мене. Біля вмивальна, з правої сторони від входу в кімнату знаходилася полімерна пляшку в яку я наливав бензин для ОСОБА_9 , але вона була без кришки та в ній залишалося близько 100-150 грам бензину.

Цього ж дня, проведено огляд території домоволодіння де проживає ОСОБА_6 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено: прозору полімерну пляшку, об`ємом 1,5 л. в середині якої близько 100 мл. рідини червоного кольору, та пару господарських рукавиць помаранчевого кольору, які вилучено та визнано в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Оскільки в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є знаряддям та доказом вчинення кримінального правопорушення, і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

У судове засідання слідчий не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, клопотання підтримувала.

Власник майна не відомий.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали (а.с. 1-15), дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене 29 серпня 2024 року майно, набуло статусу тимчасово вилученого майна та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.2 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речового доказу у кримінальному провадженні та може підлягати дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 29.08.2024 під час огляду місця події на території домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , а саме: прозору полімерну пляшку, об`ємом 1,5 л., та пару господарських рукавиць помаранчевого кольору та передано до кімнати речових доказів ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: м. Глобине, вул. Центральна, 189 - шляхом заборони користування, відчуження власнику чи іншим особам із залишенням у кімнаті речових доказів ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: м. Глобине, вул. Центральна, 189.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1