Справа № 359/8987/24
Провадження № 1-кс/359/1704/2024
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

23 серпня 2024 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бориспіль з технічною аудіо та відео фіксацією клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0001560, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2024, про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с.Деренковець, Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, громадянці України, одруженій, освіта середня, непрацюючій, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше судимій Обухівським районним судом Київської області 07.02.2024 року за ч.2 ст.185 КК України,

підозрюваній у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.08.2024 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 знаходячись за адресою : АДРЕСА_3 , де виконувала роботи по прибиранню будинку, вирішила здійснити таємну крадіжку золотих виробів, які належать ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 повторно, в умовах воєнного стану, діючи таємно та з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що її дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, скористалася тим, що мешканці квартири знаходились на першому поверсі будинку, шляхом вільного доступу, таємно викрала зі спальні, розташованої на другому поверсі кв. АДРЕСА_4 каблучку з золота 585 проби вагою 4 грами вартістю 7000 грн., сережки виконані в формі серця, з золота 585 проби, вагою 1,5 грами вартістю 2625 грн., сережки протяжні у виді ланцюжка, з золота 585 проби, вагою 1,65 грамів вартістю 2887 грн. 50 коп., ланцюг з підвіскою у вигляді гілки з листям, з золота 585 проби, вагою 1,8 грами вартістю 3150 грн., підвіску у вигляді букви В з камінцем білого кольору з цирконієм, з золота 585 проби, вагою 1 грам вартістю 1750 грн.

Після цього, ОСОБА_4 покинула приміщення будинку з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 17412 грн. 50 коп.

Правовою кваліфікацією інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення є:

ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

21 серпня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення (злочину) обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Деренковець Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, громадянка України, зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима, востаннє Обухівським районним судом Київської області 07.02.2024 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік.

Обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.08.2024 у ОСОБА_6 ;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , в ході допиту якого остання пояснила, що 01.08.2024 року вона дала оголошення на сайті OLX, з приводу пошуку прибиральниці. Цього ж дня їй зателефонувала жінка та вони домовилися, що вказана жінка, яка назвалася ОСОБА_7 , прийде за місцем мешкання потерпілої наступного дня. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 прийшла за адресою : АДРЕСА_3 , де прибирала. По її уходу ОСОБА_6 виявила відсутність золотих виробів та грошей. Спричинений їй майновий збиток складає 37000 гривень;

протоколом огляду, в ході проведення якого у ОСОБА_4 було вилучено золоті вироби ;

постановою про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження золотих виробів, вилучених у ОСОБА_4 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.08.2024 потерпілій ОСОБА_6 в ході проведення якого остання впізнала на фотознімку під №3 жінку, яка 02.08.2024 року приходила за місцем її мешкання для прибирання та яка представилась ОСОБА_7 . Після її уходу з будинку зникли грошові кошти та золоті вироби;

протоколом огляду від 08.08.2024 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , в ході проведення якого вона пояснила, що вказані золоті вироби належить їй;

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 років до 8 років.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрювана ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 років до 8 років, а тому будучи обізнаною про тяжкість та відбування призначеного покарання, наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, підозрювана буде переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрювана ОСОБА_4 07.02.2024 засуджена вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік, усвідомлюючи те, що вона перебуває на іспитовому терміні на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та знов підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. ОСОБА_4 вчиняючи тяжкий злочин, діяла свідомо, а тому враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення, фактичні обставини їх вчинення, а також відсутність офіційного працевлаштування, ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність та сторона обвинувачення приходить до висновку, що останній необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Ураховуючи викладене вище, можна зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків, оскільки є всі підстави вважати, що, не обравши їй запобіжний захід у виді домашнього арешту, остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення (злочини).

Відповідно до ст. 178 КПК України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину);

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється є достатньою для обрання їй запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не можливо у зв`язку з відсутністю належного самоконтролю.

До підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні та звернень до органу досудового розслідування та прокуратури не надходило.

Застосування запобіжного заходу у виді застави, передбаченого ст. 182 КПК України щодо підозрюваної ОСОБА_4 неможливе у зв`язку з тим, що остання не працює та постійного джерела доходу не має.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не будуть дієвими, і не забезпечать виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування має обґрунтовані підстави вважати, що існує реальна необхідність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та з метою забезпечення виконання останньою покладених на неї деяких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У зв`язку із вищевикладеним, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку і запобігти ризику переховування підозрюваної ОСОБА_4 та скоєння інших кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор Бориспільської окружної прокуратури клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити його з підстав зазначених в ньому.

Підозрювана ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення даного клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового процесу, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001560, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.202 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

21 серпня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 12 КК України даний злочин відповідно до класифікації тяжкості є тяжким.

Згідно з ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

При цьому Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 5 Конвенції є важливою складовою принципу верховенства права. ЄСПП також підтвердив, що дана стаття гарантує основоположне право на свободу та недоторканність. Це право є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції (рішення у справах «Де Вілде, Оомс і Версип проти Бельгії» (De Wilde, Ooms and Versyp v. Belgium), 18 червня 1971 року, п. 65, SeriesAno. 12, та «Вінтерверп проти Нідерландів» (Winterwerpv. the Netherlands), 24 жовтня 1979 року, п. 37, SeriesAno. 33).

Кожен має право на захист цього права, особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи (рішення у справі «Вікс проти Сполученого Королівства»(Weeksv. theUnitedKingdom), 2 березня 1987 року, п. 40, SeriesAno. 114), крім випадків, встановлених у пункті 1статті 5. Цей перелік винятків є вичерпним (рішення у справі «Лабіта протииІталії» (Labita v. Italy) [GC], No 26772/95, п. 170, ECHR 2000-IV, і «Куінн проти Франції» (Quinnv. France), 22 березня 1995, п.42, Series Ano. 311), і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands), 8 червня 1976 року, п. 58, Series A no. 22, і «Амур проти Франції» (Amuur v. France), 25 червня 1996 року, п. 42, Reports 1996-III).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У судовому засіданні встановлено, що злочин вчинений ОСОБА_4 є тяжким, підозрювана раніше не судима та має постійне місце проживання, негативні характеристики в матеріалах клопотання відсутні. ОСОБА_4 визнає провину у скоєнні кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, а саме домашнього арешту у нічний час, оскільки саме такий запобіжний захід є співмірним з урахуванням вимог ч. 1 ст. 177 КПК України та не суперечить ч. 5 ст. 176 КПК України.

Враховуючи вищезазначене до підозрюваної ОСОБА_4 слід застосувати домашній арешт у нічний час та роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-177, 178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити покидати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22 години вечора до 06 години ранку.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дарницьке управління поліції ГУ НП у м. Києві.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1