Справа № 211/4554/24
Провадження № 1-кп/211/555/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 р. м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника

(у режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 23 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000651 від 16.05.2024, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області, громадянка України, з незакінченою середньою освітою, офіційно не працевлаштована, не одружена, є особою з інвалідністю ІІІ-ї групи, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, вчинила кримінальне правопорушення проти власності в умовах воєнного стану за таких обставин.

12.05.2024 приблизно о 16:00 ОСОБА_6 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу буд. АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптововинеклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої та її сина, викрала мобільний телефон марки «Redmi 9C», модель М2006С3МNG в корпусі темно-синього кольору, який належав потерпілій ОСОБА_8 та перебував у користуванні її сина ОСОБА_9 . Його вартість відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2522/24 від 17.05.2024, становить 3429 гривень 30 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, які полягають в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

16 липня 2024 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000651 від 16.05.2024, з урахуванням згоди потерпілої ОСОБА_8 , та обвинуваченою ОСОБА_6 в присутності адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_6 в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачена ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повина понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, відповідно до ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком, та отримана згода обвинуваченої на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Прокурор під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_8 у підготовче судове засідання не з`явилася, але не заперечувала проти укладення угоди про визнання винуватості, про що надала письмову заяву на досудовому слідстві.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_6 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, в обсязі, викладеному в обвинувальному акті від 16 липня 2024 року, суду пояснила, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила затвердити угоду про визнання винуватості, яку вона уклала добровільно.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_6 узгоджене покарання.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно зі ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Потерпіла ОСОБА_8 надала письмову згоду від 15 липня 2024 року на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, на підставі ст. 66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, на підставі ст. 67 КК України, не встановлені.

Обвинувачена раніше не судима (а.п. 78), на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.п. 73), перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2003 року з приводу розумової відсталості в ступені помірно вираженої дебільності (а.п. 71), є особою з інвалідністю ІІІ-ї групи (а.п. 81), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 77), має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 82), отримує соціальну допомогу (а.п. 75), офіційно не працює, іншою суспільнокорисною працею не займається.

На етапі досудового розслідування відносно обвинуваченої ОСОБА_6 було проведено судову психіатричну експертизу від 03.07.2024 №366, згідно з результатами якої було встановлено, що ОСОБА_6 в період інкримінованого їй діяння виявляла і виявляє на теперішній час психічний розлад у формі легкої розумової відсталості, але усвідомлювала та усвідомлює зараз свої дії (бездіяльність) та може керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

З урахуванням викладеного, суд, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , з урахуванням згоди потерпілої ОСОБА_8 , та обвинуваченою ОСОБА_6 в присутності її захисника - адвоката ОСОБА_5 , та призначення узгодженої міри покарання.

Витрати, пов`язані із залученням експертів, відсутні.

Питання відносно речових доказів суд вирішує відповідно до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України та вважає, що мобільний телефон марки «Redmi 9C», модель М2006С3МNG IMEI: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , підлягає залишенню у власника ОСОБА_8 .

Цивільний позов не заявлено, шкода потерпілій ОСОБА_8 відшкодована повністю шляхом повернення майна.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 374, 381, 382, 394, 468-470, 472-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 16 липня 2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні № 0000651 від 16.05.2024, з урахуванням згоди потерпілої ОСОБА_8 , та обвинуваченою ОСОБА_6 в присутності її захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi 9C», модель М2006С3МNG IMEI: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , повернутий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 під розписку на підставі постанови від 18.05.2024, - залишити у його власника ОСОБА_8 .

Матеріали кримінального провадження №0000651 від 16.05.2024 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №211/4554/24, провадження №1-кп/211/555/24.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 394 КПК України вирок може бути оскаржений:

- обвинуваченою виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частина вироку проголошена 05 серпня 2024 року відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1