Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1964/2024 Справа № 641/4152/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 16.09.2024 про відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 в якості законного представника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000161 від 04.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла вказана скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 16.09.2024 про відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 в якості законного представника його неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000161 від 04.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що постанова слідчого не мотивована, а саме в мотивувальній частині відсутні відомості про зміст обставин, які стали підставою для прийняття постанови в частині відмови у залученні законним представником батька ОСОБА_3 до його сина ОСОБА_5 , як потерпілого, також не зазначені мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування. Також заявник зауважив, що посилання дізнавача ОСОБА_4 на обставину, що батько дитини є потерпілою особою у даному кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови у допуску його в якості законного представника дитини є безпідставним, помилковим, оскільки дізнавач помилково ототожнює поняття захисник та представник у кримінальному провадженні із законним представником, як самостійним суб`єктом кримінального процесу, права у якого виникають в даному випадку в силу закону на підставі родинного зв`язку, як батька. Також дізнавач ОСОБА_4 в резолютивній частині оскаржуваної постанови не зазначила відомості про можливість та порядок оскарження постанови.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. При цьому надав заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримав.

Дізнавач в судове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності. Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частиною 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Постановою дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 16.09.2024 відмовлено в задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 в якості законного представника його неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000161 від 04.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З матеріалів скарги вбачається, що скаржник ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КПК України, якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається законний представник.

Частиною 2 статті 44 КПК України передбачено, що законними представниками можуть бути залучені батьки (усиновлювачи), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний.

Частиною 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається з постанови дізнавача від 16.09.2024, в обґрунтування прийнятого рішення про відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 в якості законного представника його неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дізнавач посилається на те, що відповідно до ст 78 КПК України захисником, представником не має право бути особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, що є підставою для відводу захисника, представника. Відповідно до стандартів роботи прокурорів у кримінальному провадженні за участю дітей від 19.04.2024 року розділ IV «Законні представники дітей» ініціювати заміну законного представника дитини у випадках, коли а) дії законного представника спрямовані на власні інтереси або ж суперечать інтересам дитини.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що дізнавачем передчасно зроблено висновок про не допуск батька ОСОБА_3 , як законного представника дитини ОСОБА_5 , тому вважає, що постанова від 16.09.2024 в частині відмови у залученні ОСОБА_3 в якості законного представника його неповнолітніх дітей ОСОБА_5 підлягає скасуванню.

Стосовно вимог скарги про зобов`язання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 законним представником неповнолітнього ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, положення ст. 26 КПК України закріплює принцип диспозитивності, як загальної засади кримінального провадження, відповідно до змісту якого слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Пункт 4 ч.2 ст.36 КПК України надає прокурору повноваження доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій. При цьому прокурор самостійно визначає строки їх проведення з урахуванням обставин відповідного кримінального провадження та доцільності невідкладного проведення слідчих (розшукових) або інших процесуальних дій.

Згідно з ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

З огляду на зазначене, слідчий суддя має право лише скасувати оскаржене рішення слідчого або залишити скаргу без задоволення в залежності від того, чи допущене при винесенні такого рішення слідчого порушення прав, свобод та інтересів особи в кримінальному провадженні, чи ні. Також слідчий суддя має право зобов`язати слідчого розглянути, у встановленому ст.220 КПК Україні порядку та строки, подане клопотання.

При цьому, слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення чи яку саме слідчу дію має прийняти/вчини слідчий, дізнавач чи прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення в супереч своїй ролі в провадженні (ч.3 ст.22 КПК України).

Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК).

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.02.2023 по справі №405/680/22.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 40, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 16.09.2024 про відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 в якості законного представника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000161 від 04.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України- задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 16.09.2024 про відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 в якості законного представника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000161 від 04.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, в іншій частині постанову від 16.09.2024 року залишити без змін

В іншій частині вимог, скаргу залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя- ОСОБА_1