УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брислав Львівської області, громадянина України, проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

30.01.2020 Черкаським районним судом Черкаської області за ст. ст. 185 ч.3, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки.

Засуджений 02.04.2020 Черкаським районним судом черкаської області за ст.ст. 185 ч.3, 70 ч.4, 185 ч.3, 71 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 23.06.2020 вирок від 02.04.2020 в частині призначеного покарання змінено. Вважати засудженим за ст. ст. 185 ч.3, 71 ч.1 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі. В решті вирок без змін.

Засуджений 21.07.2022 Городищенським районним судом Черкаської області за ст. ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі.

Початок строку покарання 21.07.2022

Кінець строку покарання 21.07.2027

в с т а н о в и в :

Адміністрація ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» звернулася з поданням про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886 ІХ стосовно засудженого ОСОБА_3 .

Представник установи подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує.

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі.

Прокурор подання підтримав.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

09 серпня 2024 набрав чинності Закон України 3886-ІХ від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 30.01.2020 ОСОБА_3 засуджено за ст. ст. 185 ч.3, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. За вказаним вироком ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки 19.09.2019 на суму 2976 грн. 68 коп., що не підлягає декриміналізації, оскільки розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення правопорушення.

Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 02.04.2020 ОСОБА_3 засуджено за ст.ст. 185 ч.3. 70 ч.4, 71 ч.1 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі.

За вказаним вироком ОСОБА_3 вчинив два епізоди крадіжок: 23 січня 2020 на суму 413 грн. 33 коп.; 01.02.2020 на суму 935 грн. 34 коп.

Вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 21.07.2022 ОСОБА_3 засуджено за ст. ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

За вказаним вироком ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки: 21.08.2019 на суму 4204 грн., який не підлягає декриміналізації, оскільки розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення правопорушення.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 було зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1921 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2102 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП. За таких обставин вчинене засудженим діяння на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд приходить до висновку, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 02.04.2020 за ст.185 ч.3 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Водночас, за вчинені засудженим діяння за вироками Черкаського районного суду Черкаської області від 30.01.2020 та Городищенського районного суду Черкаської області від 21.07.2020 є кримінально караними, та не впливають на призначене йому покарання.

З урахування цього, суд приводить вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 02.04.2020, у відповідність до вимог Закону №3886-IX від 18.07.2024р. в частині звільнення від відбування призначеного покарання за ст. 185 ч.3 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

п о с т а н о в и в :

Подання задоволити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання призначеного за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 02.04.2020 за ст.185 ч.3 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діянь, за які особу засуджено.

Вважати ОСОБА_3 , таким, що засуджений вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 21.07.2020 за ст.ст. 185 ч.3, 70 ч.1. 70 ч.4 КК України, з урахуванням покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 30.01.2020, до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку покарання та зарахування за ч.5 ст. 72 КК України застосовувати за вирокоми Черкаського районного суду Черкаської області від 02.04.2020 та Городищенського районного суду Черкаської області від 21.07.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженому у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1