Справа № 703/5934/24

УХВАЛА

21 листопада 2024 року м. Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сміла Черкаської області, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
встановила:
До слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
На обґрунтування скарги заявник вказав, що ним подано заяву про вчинене кримінальне правопорушення з боку ОСОБА_4 , яке полягає в тому, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2016 року ОСОБА_5 зобов`язано не чинити перешкод ОСОБА_3 в участі у вихованні сина ОСОБА_6 , 2014 року народження, а після досягнення дитиною трирічного віку щосуботи з 10 до 16 год. за місцем проживання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 або в громадських місцях (парках, скверах, місцях відпочинку) без присутності ОСОБА_5
26.10.2024 у суботу, ОСОБА_7 як боржник, не забезпечила його побачення як стягувача з дитиною, в порядку визначеному рішенням суду за адресою: АДРЕСА_2 . Побачення з дитиною не відбулося.
26.10.2024 о 10.00 год. за адресою АДРЕСА_3 державний виконавець та начальник служби у справах дітей здійснили перевірку виконання боржником рішення, наслідком якого став акт державного виконавця про невиконання рішення суду.
Він звернувся до ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, однак відомості до ЄРДР внесені не були, в зв`язку з чим скаржник звернувся із даною скаргою.
В судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив, що відповідно до рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2016 року ОСОБА_5 зобов`язано не чинити перешкод ОСОБА_3 в участі у вихованні сина ОСОБА_6 , 2014 року народження, а після досягнення дитиною трирічного віку щосуботи з 10 до 16 год. за місцем проживання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 або в громадських місцях (парках, скверах, місцях відпочинку) без присутності ОСОБА_5 26 жовтня 2024 року він прийшов на адресу АДРЕСА_3 , де раніше проживав, та ця адреса вказана у рішенні суду. Однак у вказаний час його син не прибув, ОСОБА_4 не забезпечила його явку для зустрічі з батьком. В телефонній розмові, яка відбулася між представником служби у справах дітей та його сином, останній повідомив, що не бажає зустрічатися з батьком. Також пояснив, що коли він по суботах, як визначено в рішенні суду приїздить до сина, останній виходить з будинку, через ворота повідомляє, батькові, що спілкуватись з ним не бажає. Скаржник вважає, що хоча дитина і не бажає з ним зустрічатися, ОСОБА_4 має виконувати рішення суду та забезпечити їх зустрічі із сином. Відтак вбачає в діях ОСОБА_4 ознаки кримінального правопорушення.
Представник органу досудового розслідування до суду також не прибув, що у силу ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.
Слідчий суддя, дослідивши скаргу, дійшов висновку про таке.
У силу ст. 1 КК завданням зазначеного нормативно-правового акту є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.
Для здійснення цього завдання Кримінальний Кодекс визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Завданнями кримінального провадження у силу ст. 2 КПК є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання наведеного завдання і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу.
Згідно з ч.1 ст. 214 КПК слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до п. 2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затв. наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення, тобто обставини, що є достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення.
До ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені у ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Наведений висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17.06.2020, відповідно до якого встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.
Також, відповідно до практики Касаційного кримінального суду, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Таким чином, зазначений обов`язок слідчого не є абсолютним, оскільки наведені вище положення Закону покладають на слідчого обов`язок внести до Реєстру відомості про вчинене кримінальне правопорушення, тобто передбачене Кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Сукупність вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що до ЄРДР мають вноситися лише ті заяви чи повідомлення, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
На переконання слідчого судді, не є виправданим здійснення досудового розслідування у тих випадках, коли безпосередньо з самої заяви не вбачається наявність хоча би загальних ознак кримінального правопорушення.
За таких обставин слідчий суддя доходить висновку щодо відсутності у заяві ОСОБА_3 достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про те, що описані у ній події свідчать, що існує ймовірність вчинення кримінального правопорушення.
На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що у даному випадку підстави для задоволення скарги відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 214, 303, 304, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
постановила:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений о 15 год. 30 хв. 25 листопада 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1