Справа № 950/1664/24
Провадження № 1-в/950/93/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

04 жовтня 2024 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000138 про вирішення питання речових доказів,

в с т а н о в и в:

24.09.2024 до суду надійшла заява представника потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про вирішення питання речових доказів. Заява обґрунтована тим, що 17.09.2024 у кримінальному провадженні № 0000138 ухвалено вирок. Однак, при ухваленні вироку не було вирішено питання речових доказів, зокрема щодо мобільного телефону «TECNO», на який ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 02.05.2024 накладено арешт. За таких обставин просила повернути їй вищевказаний телефон.

Ухвалою від 25.09.2024 заяву призначено до розгляду.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою заяву підтримала. Прокурор у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце її розгляду.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом було розглянуто кримінальне провадження № 0000138.

17.09.2024 ухвалено вирок, яким затверджено угоду про примирення, укладену 19.06.2024 між представником потерпілого ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 . ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 119 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, встановлено іспитовий строк терміном в 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України (а.с. 58-59).

При ухваленні вироку питання речових доказів не вирішувалось.

Із змісту обвинувального акту вбачається, що у кримінальному провадженні наявні речові докази, в тому числі мобільний телефон «TECNO», сірого кольору IMEI536986, IMEI536994 із сім-карткою ПрАТ «ВФ Україна».

Як свідчить реєстр матеріалів досудового розслідування, в ході досудового розслідування вживались заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема 02.05.2024 постановлено ухвалу про арешт майна.

У тому числі на арешт майна посилається ОСОБА_3 у своїй заяві.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням), зокрема, засудженого та його захисника (ч. 1 ст. 539 КПК України), а з урахуванням вимог п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України таке клопотання подається саме до суду, який ухвалив вирок.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано ухвалою суду під час судового провадження, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

У даному випадку ОСОБА_3 просить вирішити долю речових доказів, однак не ставить питання про скасування арешту майна, накладеного в межах даного кримінального провадження.

Суд позбавлений можливості вирішити питання про скасування арешту майна, оскільки заявником не надано жодного доказу на обґрунтування заяви в цій частині, зокрема не надано відповідної ухвали слідчого судді без якої неможливо встановити яке саме майно було арештованого та хто його власник.

За таких обставин зава ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 376, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про вирішення питання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000138 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 09.10.2024 о 09 год. 00 хв.

Суддя Вадим КОСОЛАП