Провадження № 1-кп/470/28/24
Справа № 470/797/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурорів Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2023 року за №0000830 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Федоро - Шулічино Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, з професійно - технічною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, раніше судимого: 30 червня 2017 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт; 04 січня 2018 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.389, ст. 71 КК України до 3 місяців і 7 днів арешту; 13 вересня 2018 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ст.395 КК України до 1 місяця арешту; 05 серпня 2019 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, із застосуванням статті 69 КК України до 6 місяців арешту; 31 січня 2022 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт; 27 червня 2022 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.125, ст. 71 КК України до 240 годин громадських робіт; 14 листопада 2022 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.125, ст.71 КК України до 240 годин громадських робіт; 05 лютого 2024 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.125, ст.71 КК України до 240 годин громадських робіт, невідбута частина складає 68 годин громадських робіт, військовозобов`язаного, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, кулеметника 1 відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2023 року обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказу Верховного Головнокомандувача ЗСУ від 22.02.2022 року №2 «Про призов резервістів на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період», Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», та відповідно до наказу № 69 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з основної діяльності) «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації у складі команд НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_1 » було призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 4 від 14.02.2023 року солдата ОСОБА_4 було призначено на посаду кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення та обвинувачений вважався таким, що з 14 лютого 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат», ВОС - 101627А.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_4 . Відтак, з 14 лютого 2023 року, тобто з моменту відправлення обвинуваченого ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_4 до військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За статтею 1 Закону України «Про оборону України» - воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запровадження в Україні воєнного стану та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 був населений пункт в межах території Баштанського (Березнегуватського) району Миколаївської області.

Проте, 22 травня 2023 року, більш точного часу органами досудового слідства встановлено не було, обвинувачений ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби - тимчасове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 в межах АДРЕСА_3 та незаконно перебував за його межами, за місцем проживання, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце розташування військової частини до 13 листопада 2023 року.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, самовільно залишив місце служби, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Суду показав, що на початку повномасштабного вторгнення російських військ в Україну був добровільно призваний на військову службу за мобілізацією. Спочатку перебував на навчанні у м.Нова Одеса, після чого його роту було направлено до Березнегуватської ОТГ Баштанського району Миколаївської області. Перебуваючи там, він залишив місце служби і повернувся до місця проживання в АДРЕСА_1 де знаходиться дотепер. До вчиненого ставиться критично, бажає повернутися на військову службу.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненому підтверджується також іншими доказами дослідженими під час судового розгляду.

Витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (з основної діяльності) № 69 від 14 лютого 2023 року "Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації у складі команд НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_1 ", за яким солдата ОСОБА_4 було призвано на військову службу під час мобілізації та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (т.1 а.п.151).

Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.02.2023 року № 4, згідно якого ОСОБА_4 було призначено на посаду кулеметника першого стрілецького відділення другого стрілецького взводу першої стрілецької роти, ВОС-101627 А, з 14 лютого 2023 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та визнано вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків ( т.1а.п.150).

Даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 травня 2023 року № 40, відповідно до якого з метою уточнення причин і умов що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини було наказано провести службове розслідування стосовно кулеметника першого стрілецького відділення другого стрілецького взводу першої стрілецької роти військової частини солдата ОСОБА_4 ( т.1а.п.132).

Даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 91 від 20 травня 2023 року, яким було призупинено виплату всіх видів забезпечення обвинуваченому ОСОБА_4 з 20 травня 2023 року та знято з котлового забезпечення з 21 травня 2023 року, як військовослужбовцю, який самовільно залишив військову частину або місце служби (т.1 а.п.149).

Даними копії акту службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 05 червня 2023 року, згідно яких було встановлено, що обвинувачений солдат ОСОБА_4 , кулеметник першого стрілецького відділення другого стрілецького взводу першої стрілецької ротибув відсутній 22 травня 2023 року о 09 год. 30 хв. під час перевірки особового складу в тимчасовому розташуванні підрозділу, оскільки самовільно залишив місце служби, на телефонні дзвінки не відповідав, пошукові заходи результатів не дали, до місця тимчасового розташування військової частини не повернувся. Та запропоновано вважати ОСОБА_4 таким, що 22 травня 2023 року самовільно залишив військову частину, передати копії матеріалів службового розслідування щодо солдата ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України до територіального управління Державного бюро розслідувань, та повідомити Миколаївську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Південного регіону і ІНФОРМАЦІЯ_6 ( т.1а.п.133-138).

Даними витягу з наказу командира НОМЕР_5 окремого стрілецького батальйону (по особовому складу) №25-РС від 21 червня 2023 року, відповідно до якого солдата ОСОБА_4 було увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира, як військовослужбовця який відсутній понад 10 діб - до повернення військовослужбовця до військової частини (т.1а.п.148).

Даними довідки військової частини НОМЕР_1 від 14 липня 2023 року № 1752 згідно якої солдат ОСОБА_4 22 травня 2023 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка на час вчинення кримінального правопорушення перебувала в населеному пункті Баштанського району Миколаївської області ( т.1а.п.139).

Даними довідки - доповіді військової частини НОМЕР_1 від 22 травня 2023 року № 1338 про самовільне залишення військової частини військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 ( т.1 а.п.130-131).

Даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( з основної діяльності) №68 від 05 червня 2023 року за яким службове розслідування у зв`язку з самовільним залишенням солдатом ОСОБА_4 20 травня 2023 року військової частини було завершено та наказано направити до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві заяву про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України (т.1 а.п.162-163).

Даними повідомлення військової частини НОМЕР_1 до територіального управління Державного бюро розслідувань від 04 липня 2023 року про встановлення обставин, які свідчать про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме самовільного залишення військовослужбовцем, в умовах воєнного стану, військової частини (т.1 а.п.129).

Даними медичної характеристики начальника медичної служби військової частини НОМЕР_6 , за якою під час проходження військової служби у військовій частині ОСОБА_4 звертався 07.03.2023 року з ОРЗ, та є придатним до військової служби ( т.1а.п.147).

Таким чином, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною та кваліфікує його в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.5 ст.407 КК України, як - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він за місцем проживання та служби характеризується фактично негативно, не одружений, утриманців і постійного джерела доходу не має, працює за домовленістю, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, та маючи не зняту і не погашену судимість вчинив новий умисний злочин, що на думку суду свідчить про стійку антисоціальну поведінку та небажання стати на шлях виправлення, за досудовою доповіддю Баштанського районного сектору № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, має високі ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб( т.1 а.п.79-82,171-173).

Обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом визнається лише щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки під час судового розгляду було встановлено, що обвинувачений за власним бажанням не з`являвся із зізнанням до органу досудового розслідування, а був доставлений до територіального управління Державного бюро розслідувань. Обставин обтяжуючих покарання обвинуваченому судом встановлено не було.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання судом повинні враховуватись тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення що відповідно до ч.5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого який є суспільно - небезпечним, наявність обставин пом`якшуючих покарання, відсутність обтяжуючих обставин, та доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.5 ст.407 КК України.

Оскільки Законом України від 13 грудня 2022 року № 2839-ІХ, який набрав чинності 27 січня 2023 року, було посилено кримінальну відповідальність військовослужбовців, зокрема шляхом викладення частини 1 статті 69 КК України у новій редакції, яка унеможливлює призначення судом покарання із застосуванням статті 69 КК України в разі вчинення особою, кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та кримінального правопорушення, передбаченого статтями 403,405,407,408,429 КК України, вчинене у умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, відсутні підстави для призначення ОСОБА_4 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, за умов визначених ч.1 ст.69 цього кодексу або із застосуванням ст.75 КК України, як про те просив захисник.

Крім цього, оскільки вказане кримінальне правопорушення (за ч.5 ст.407 КК України) скоєне ОСОБА_4 до постановлення вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2024 року, суд доходить висновку що остаточне покарання йому слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2024 року, більш суворим призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання під час приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1