Провадження №11-кп/801/634/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000158 від 18.08.2020 за апеляційною скаргою прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2024, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Белин Ковельського району Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.10.2020 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

05.01.2023 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 307 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;

22.05.2023 Ківерцівським районним судом Волинської області за ч.ч. 2, 3 ст. 307, з урахуванням положень ст. 69 та ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.05.2023 призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 7 (семи) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України зараховано ОСОБА_9 до строку остаточного призначеного покарання за цим вироком частково відбуте покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.05.2023.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з дня проголошення вироку.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_10 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин в особливо великих розмірах без мети збуту, за невстановлених обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений PVP, яку в подальшому зберігав при собі без мети збуту та перевозив в автомобілі.

У подальшому, 17.08.2020 близько 18.20 год працівники УПП у Вінницькій області неподалік спортивного майданчику, що розташований за адресою: вул. Б.Ступки, 15 в м. Вінниці, зупинили автомобіль марки «Опель», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 . На запитання працівників поліції про наявність заборонених речовин, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на зберігання психотропних речовин, будуть викриті, повідомив, що має заборонені речі.

Цього ж дня в ході проведення огляду місця події о 18.56 год ОСОБА_9 добровільно із задньої кишені спортивних штанів, в які він був одягнутий, видав полімерну коробку циліндричної форми, всередині якої знаходилась грудкоподібна речовина блакитного кольору, яка в подальшому була вилучена.

У наданих на експертизу речовинах міститься психотропна речовина PVP. PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонений. В речовині масою 28,7174 г, маса PVP становить 20,7230 г. У речовині масою 0,5692 г, маса PVP становить 0,3674 г.

Загальна маса PVP становить 21,0904 г, що є особливо великими розмірами.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 3 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій ОСОБА_9 та доведеність його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, просить змінити вирок, призначити остаточне покарання з врахуванням ч. 4 ст.70 КК України, зарахувавши частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, виступ захисника, який не заперечив проти вимог прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, та кваліфікація вчиненого за ч. 3 ст. 309 України, за вказаних у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, і в апеляційних скаргах не оспорюється.

Доводи наведені прокурором в апеляційній скарзі про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність при призначенні остаточного покарання обвинуваченому апеляційний суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

При цьому, у п. 2 ч. 4 ст. 374 КІІК України, яка регламентує вимоги процесуального закону щодо змісту вироку, зазначено, що у резолютивній частині вироку обов`язково має бути визначено, з-поміж іншого, остаточна міра покарання, обрана судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Тобто, з аналізу наведених норм закону вбачається, що при зарахуванні в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання, відбутого повністю або частково за попереднім вироком, суд має визначити точно, який саме строк підлягає зарахування, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо змісту рішень, викладених у резолютивній частині вироку.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.05.2023 набрав законної сили 08.08.2023 на підставі ухвали Волинського апеляційного суду. При цьому зазначеними рішеннями ОСОБА_9 у строк призначеного покарання був зарахований строк його попереднього ув`язнення з 27.05.2021 по 13.09.2021, з 23.02.2022 по 24.02.2022, з 05.04.2022 по день набрання вироком законної сили, тобто по 08.08.2023, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Отже вказані періоди є відбутою частиною покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.05.2023, а тому відповідно до речення другого ч. 4 ст. 70 КК вони підлягають зарахуванню до призначеного покарання за новим вироком. Крім того, відбутою ОСОБА_9 частиною покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.05.2023 є період з дня набрання зазначеним вироком законної сили, тобто з 08.08.2023 по день проголошення нового вироку, тобто по 12.03.2024, яка також підлягає зарахуванню до призначеного покарання за новим вироком.

Таке неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни вироку судом апеляційної інстанції, на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 409, ст.ст. 412, 413 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2024 стосовно ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 309 КК України змінити.

В резолютивній частині вироку вказати, що на підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбування покарання зарахувати частково відбуте покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.05.2023, а саме: з 27.05.2021 по 13.09.2021, з 23.02.2022 по 24.02.2022, з 05.04.2022 по день проголошення вироку, тобто 12.03.2024

В решті вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2024 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4