Справа № 215/5362/24
ВИРОК
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей, не є особою з інвалідністю, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого, останній раз:
-20.11.2018 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки. Згідно ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.02.2018 та остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.01.2023 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 2 місяці;
у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_6 ,
Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме: 02.08.2024 приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на пішохідній алеї, що розташована з лицьової сторони будинку АДРЕСА_2 , поблизу якого проходила його знайома ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у яких між собою виникла розмова.
В ході розмови потерпіла ОСОБА_6 нагадала ОСОБА_3 про те, що він давно не повертає їй грошові кошти, які взяв у борг, що ОСОБА_3 не сподобалось, та між останніми виник конфлікт, який супроводжувався нецензурною лайкою у бік потерпілої.
Так, 02.08.2024 приблизно о 10:00 годині, знаходячись з лицьової сторони будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_3 виник прямий умисел направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
В цей час та місці ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, стоячи напроти ОСОБА_6 на відстані приблизно 1,5 метри, із замаху своєї лівої ноги наніс один удар гомілковою кісткою в область правого стегна потерпілої, після чого в подальшому з місця вчинення кримінального проступку зник.
Таким чином, в результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця правого стегна, які відповідно до висновку експерта № 1450 від 06.08.2024 за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано як кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, в присутності захисника, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Обвинуваченому роз`яснені обмеження на апеляційне оскарження вироку. Потерпіла ОСОБА_6 надала згоду щодо розгляду обвинувального акту за її відсутності та згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, суд вважає необхідним розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, із ухваленням вироку.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , а його дії вірно кваліфікованими за ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, звертався за допомогою до лікаря-нарколога з 31.01.2008 по 25.11.2009 з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками та з 28.04.2015 з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, до лікаря-психіатра не звертався, не одружений, не має на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей, не працює, не є особою з інвалідністю, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою необхідною для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді громадських робіт.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз за даним кримінальним провадженням відсутні.
Речові докази за даним кримінальним провадженням відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374,375,376, 381-382, 394 КПК України суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя