ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/628/24 Справа № 705/2930/24 Категорія: адміністративний наглядГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2024 року про встановлення щодо ОСОБА_6 адміністративного нагляду, -

в с т а н о в и л а :

Начальником ДУ «Старобабанівська виправна колонія» №92 подано до Уманського міськрайонного суду Черкаської області подання про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_6 , з мотивів того, що останній за час відбування покарання в місцях позбавлення волі зарекомендував себе з негативної сторони.

За час відбування покарання у ДУ «Старобабанівська виправна колонія» №92 допустив 33 порушення режиму відбування покарання. Стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Особа не готова змінювати своє життя після звільнення, байдуже ставиться до свого майбутнього. Не став на шлях виправлення.

У зв`язку з тим, що звільняється з установи відбування покарань та враховуючи, що він підпадає під ознаки особи, визначеної п. «б» ст.3 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», начальник установи просить вирішити питання про встановлення по відношенню до засудженого адміністративний нагляд терміном на 2 роки із встановленням обмежень у виді: заборони виходу з будинку (квартири) з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; заборони виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); реєстрація в поліції чотири рази на місяць; заборони відвідувати заклади, де дозволено продаж спиртних напоїв.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2024 року подання начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія» №92 про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_6 , задоволено.

Встановлено адміністративний нагляд відносно ОСОБА_6 терміном на 2 роки із застосуванням наступних обмежень:

- заборони виходу з будинку (квартири) за місцем фактичного проживання в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.;

- заборони виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста) за місцем фактичного проживання;

- реєстрація в поліції 4 рази на місяць;

- заборони відвідувати заклади, де дозволено продаж спиртних напоїв.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції засуджений ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2024 року, призначивши йому більш м`який адміністративний нагляд.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 посилається на те, що ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області є невмотивованою, не обґрунтованою та упередженою. Зазначає, що начальник та адміністрація ДУ «Старобабанівська виправна колонія» №92 безпідставно направили до суду першої інстанції подання про встановлення щодо нього адміністративного нагляду. Оскільки, засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання доводив своїми діями, що він здатен стати на шлях виправлення, та на меті в майбутньому має намір працевлаштуватися, та бути корисним для суспільства. Крім того, адміністрація ДУ «Старобабанівська виправна колонія» №92 не спромоглася забезпечити засудженого ОСОБА_6 , працевлаштуванням, та не надали йому змоги спілкуватися з психологом. Висновки адміністрації ДУ «Старобабанівська виправна колонія» №92 щодо засудженого ОСОБА_6 , базуються виключно на припущеннях.

У судове засідання апеляційного суду 23 вересня 2024 року, засуджений ОСОБА_6 , не з`явився, повідомлявся про дату та час розгляду справи шляхом направлення судової повістки за адресою, яка зазначена в матеріалах провадження, рекомендоване повідомлення повернулося на адресу Черкаського апеляційного суду з відміткою про отримання засудженим ОСОБА_6 повістки про виклик. Судове засідання було відкладено на 16 жовтня 2024 року, та повторно повідомлено засудженого ОСОБА_6 про дату та час розгляду справи, натомість, судова повістка повернулись на адресу апеляційного суду із відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, а вийти на зв`язок із засудженим ОСОБА_6 у телефонному режимі не видалося можливим.

16 жовтня 2024 року засуджений ОСОБА_6 , повторно в судове засідання не з`явився, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу за його відсутність. Зазначені обставини у їх сукупності свідчать про затягування особою, якою подано апеляційну скаргу, апеляційного розгляду, зловживання своїми правами та, як наслідок, перешкоджання розгляду апеляційної скарги у визначені КПК України строки.

Крім того, в даному випадку апеляційний суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 до задоволення не належить.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу судом першої інстанції у повному обсязі дотримано зазначених вимог закону.

На підставі ст.2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

За змістом ст.158 КВК України, п.«б» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, засуджених до позбавлення волі за особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

У силу ч.1 ст.6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється у визначеному ст.5 цього Закону порядку терміном від одного до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

Відповідно до ч.10 зазначеного Закону, до осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження: заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годинна добу; заборона перебування у визначених місцях району(міста); заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць.

Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду» №3 від 28.03.86 із змінами, перевіряючи обґрунтованість подання про встановлення адміністративного нагляду необхідно враховувати як кількість, так і характер порушень режиму відбування покарання, за які засуджений піддавався заходам стягнення.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_6 відбував покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія» № 92 згідно вироку Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28.05.2021, яким засуджений за ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Кінець строку відбування покарання 16.06.2024.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 , зарекомендував себе з негативної сторони. Допустив 33 порушення режиму відбування покарання. Стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. Заохочень немає. Особа не готова змінювати своє життя після звільнення, байдуже ставиться до свого майбутнього. Не став на шлях виправлення.

З врахуванням зазначеного вище колегія суддів вбачає, що судом першої інстанції, після всебічного та повного дослідження справи було призначено адміністративний нагляд, оскільки засуджений ОСОБА_6 , своєю негативною поведінкою, яка має системний характер, продемонстрував, що не бажає ставати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 посилається на те, що під час відбування покарання доводив своїми діями, що він здатен стати на шлях виправлення, та на меті в майбутньому має намір працевлаштуватися, та бути корисним для суспільства.

Колегія суддів вважає зазначені доводи неприйнятними, оскільки із аналізу наведених вище даних і обставин у їх сукупності, встановлено, що під час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 , не бажав стати на шлях виправлення. Тому, з метою запобігання вчиненню засудженим нових кримінальних правопорушень і здійснення на ОСОБА_6 виховного впливу, до нього необхідно застосувати адміністративний нагляд з покладенням відповідних обмежень, передбачених ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», строком на 2 роки, який є необхідним і достатнім для досягнення мети адміністративного нагляду, а також відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Враховуючи викладене встановлено, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою скасування чи зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, відтак ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а подана апеляційна скарга до задоволення не підлягає, як безпідставна.

Керуючись ст.404, п. 1 ч. 1 ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2024 року про встановлення щодо ОСОБА_6 адміністративного нагляду, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді