Провадження № 1-кс/947/9487/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000019 від 05.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000019 від 05.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт накласти арешт, шляхом заборони права використання, розпорядження та володіння, на товарно-матеріальні цінності, вилучені у ході обшуку, проведеного 12.07.2024, за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні.

У судове засідання з`явився представник власників майна ТОВ «ЛІНК ПАК», ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 , який у задоволенні клопотання просив відмовити, вказуючи на те, що власник майна не має жодного відношення до кримінального провадження також повідомив, що власником було надано доступ до ноутбуку, а від так вважав відсутні підстави для накладення арешту на майно.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що Детективами Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000002 від 18.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України.

Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво вказаним досудовим розслідуванням.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є Заява про вчинене кримінальне правопорушення, що надійшла від представника Компанії Luigu Lavazza S.p.A. адвоката ОСОБА_7 .

Згідно заяви про вчинене кримінальне правопорушення компанії Luigu Lavazza S.p.A. юридичної особи, що створена та існує за законами Італійської республіки, компанія є власником прав на торговельні марки, зокрема LAVAZZA (міжнародна реєстрація № 317174), що зареєстрована та охороняється відповідно до вимог міжнародних договорів, Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», для товарів багатьох класів Міжнародної класифікації товарів і послуг, в тому числі для товарів 23, 30, 31 класів, до яких відносяться кава.

У ході досудового розслідування від Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України надійшли матеріали, згідно яких за результатами проведених заходів, спрямованих на встановлення осіб, які займаються виготовленням контрафактної продукції кави з неправомірним використанням торгової марки LAVAZZA, які у подальшому реалізуються у тому числі з використанням веб ресурсів шляхом відправки поштових відправлень.

06 червня 2024 року, на підставі доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки було проведено контрольовану закупку, за результатами якої ОСОБА_8 добровільно видано 7 ємностей (дой-пакети різного розміру та жерстяні банки) із контрафактною кавою бренду LAVAZZA, які останній придбав у ОСОБА_9 , що здійснює реалізацію у магазині, власником якого є ОСОБА_10 .

Крім цього, 12 червня 2024 року, на підставі доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки було проведено контрольовану закупку, за результатами якої ОСОБА_8 добровільно видано 8 дой-пакетів різного розміру із контрафактною кавою бренду LAVAZZA, які останній придбав у ОСОБА_10 .

Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що для формування контрафактної продукції використовуються «дой-пакети» різних розмірів, які виготовляються на виробничих потужностях ТОВ «ЛІНК ПАК» () за адресою: м. Одеса, дорога Миколаївська, 235.

У ході санкціонованого обшуку, проведеного 12.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:ноутбук HP S/N 5CG9155LR6 із зарядним пристроєм.

12.07.2024 детективом у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків віднесено можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також документи, якщо вони містять зазначені вище ознаки.

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Досудове розслідування означеного кримінального провадження триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

Так, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем формування контрафактної продукції за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:ноутбук HP S/N 5CG9155LR6 із зарядним пристроєм, який, на думку слідчого судді, може містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, (файлів, документів, програм тощо,) в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 12.07.2024 року, а отже, воно потребує збереження, в цілях їх подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилученого технічного пристрою, а обов`язковою умовою їх проведення є безпосереднє надання для дослідження електронного пристрою, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які були засобами вчинення злочинів, та залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про призначення експертного дослідження, вилучених речей, результатів огляду інформації, яка міститься на них, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 12.07.2024 року, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000019 від 05.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною володіння, користування та розпорядження на майно, яке вилучене під час проведення обшуку проведеного 12.07.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-ноутбук HP S/N 5CG9155LR6 із зарядним пристроєм.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1