Справа № 367/5670/24
Провадження по справі № 1-кп/367/818/2024
У Х В А Л А

Іменем України

про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави стосовно обвинуваченого

24 вересня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3

з боку сторони захисту -

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2024 року за № 0000484 , про продовження строком на 60 днів запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

24.09.2024 року прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що:

на розгляді Ірпінського міського суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000484 від 17.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України незаконне зберігання з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах;

до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 04.10.2024. Закінчити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні до 04.10.2024. не виявляється можливим, а обставини, які стали підставами для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не змінилися, виникла необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обвинувачення у вчиненні ним злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тобто тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини в суді, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування. Обвинувачений зареєстрований в Одеській області, а на території Бучанського району орендував житло без укладення договорів, а отже він не має постійного місця проживання. Обвинувачений народився у АДРЕСА_3 , та може мати на вказаній території, яка на даний момент не підконтрольна Україні, родичів, що посилює ризик переховування обвинуваченого на вказаній території; обвинувачений не одружений, дітей та батьків похилого віку, що знаходяться у нього на утриманні не має, не має місця роботи, тобто в останнього фактично відсутні міцні соціальні зв`язки, які могли б його утримати від переховування від органу досудового розслідування та суду;

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків у кримінальному обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що обвинувачений, знаючи про фактичне місце проживання свідків, один з яких є неповнолітнім, може з метою уникнення від кримінальної відповідальності незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі показань, про можливість незаконного впливу на свідків також свідчить характер вчинення кримінального правопорушення, оскільки до його вчинення було залучено неповнолітнього, який навіть не усвідомлював того, що вчиняється кримінальне правопорушення;

ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що відповідно до вимоги про судимість відносно ОСОБА_5 . 24.01.2024 відділом поліції № 2 Одеського управляння № 1 ГУ НП в Одеській області направлено обвинувальний акт за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з чим у кримінальному провадженні наявний ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення;

відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

відсутня можливість запобігання вищевказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу стороні захисту вручена, судове засідання відбувається у встановлений законом строк.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала з викладених у ньому підстав.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечував, просив змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт, обгрунтовуючи тим, що обвинувачення є незаконним, оскільки докази здобуті у порушення норм КПК України. Зауважив, що обвинувачення є необґрунтованим, відповідно, ризиків наразі не існує, в той час, як прокурор жодного разу не навів доказів їх наявності, додатково зазаначив, що у випадку пом`якшення запобіжного заходу, обвинувачений не стане перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків, оскільки проживатиме у м. переяслав Київської області.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Встановлено, що Ірпінським міським судом Київської області здійснюється судове провадження з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000484 від 17.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, незаконне зберігання з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06.08.2024 року до ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 04.10.2024.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, дійшов таких висновків.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3)застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю, суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Злочин, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявністю клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 , з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що обвинувачений не одружений, дітей та/або батьків похилого віку, що знаходяться у нього на утриманні не має, місця роботи не має, зареєстрований в Одеській області, а на території Бучанського району орендував житло без укладання договорів; народився у АДРЕСА_3 , та може мати на вказаній території, яка на даний момент не підконтрольна Україні, родичів, що посилює ризик переховування обвинуваченого на вказаній території, не має місця роботи, тобто в останнього фактично відсутні міцні соціальні зв`язки, які могли б його утримати від переховування від суду, - а тому відповідний ризик є обґрунтованим.

Актуальним суд вважає ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків у кримінальному , оскільки, знаючи про фактичне місце проживання свідків може з метою уникнення від кримінальної відповідальності незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі показань. Крім того, свідки у даному кримінальному провадженні ще не допитані під час судового розгляду, що, у разі застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, надасть йому можливість вплинути на їхні показання до допиту їх судом.

Передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, зважаючи на те, що відносно ОСОБА_5 . 24.01.2024 відділом поліції № 2 Одеського управляння № 1 ГУ НП в Одеській області направлено обвинувальний акт за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд вважає обґрунтованим.

Таким чином, у судовому засіданні достеменно встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Обвинувачений не є особою з інвалідністю, а тому відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , яке є особливо тяжким злочином, обставини та наслідки його чинення, соціальну небезпеку вказаного кримінального правопорушення, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, впливати свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Для запобігання цих ризиків суд вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурором було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Питання доведеності вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій судом під час розгляду клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом судового розгляду справи по суті.

Згідно п.5 ч. 4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

На підставі викладеного приходжу до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строком на шістдесят днів строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197,199, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2024 року за № 0000484 за ч. 3 ст. 307 КК України, про продовження строком на 60 днів запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 22 листопада 2024 року включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено у межах встановленого ч.2 ст. 376 КПК України строку 25.09.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1