ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/5138/24

Провадження № 1-кс/210/1432/24

20 вересня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

слідчого: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, клопотання слідчого СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , винесене в рамках кримінального провадження №0000081 від 05.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

20.09.2024 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , із вищевказаним клопотанням, погодженим прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , яке вмотивовано тим, що в провадженні СВ ВП №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 05.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи осудною особою, останній раз засуджений 28.12.2023 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді 05 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, та 30.01.2024 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.3 ст.357 КК України, до покарання у виді арешту строком на 03 місяці, який в подальшому замінено на пробаційний нагляд, своїми активними діями вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступними фактичними обставинами встановленими під час проведення досудового розслідування.

ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне поводження з вибуховими пристроями у невстановлений слідством проміжок часу, місці та обставинах, але не пізніше ніж 19.09.2024 року (до моменту припинення злочинних дій правоохоронними органами), усвідомлюючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечний характер свого діяння незаконно придбав для подальшого збуту предмети, які за своєю формою, структурою, виглядом мали зовнішні ознаки вибухових пристроїв, зокрема 3 корпуси ручних гранат, 2 пострілів та запалу, без передбаченого законом дозволу, а саме всупереч вимогам, визначеним Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняною виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2012 року №576, та Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-12 від 17.06.1992 року.

Розуміючи що у нього немає дозволу, вирішив залишити собі зазначені предмети, тим самим незаконно обернув їх у своє володіння для подальшого збуту.

Так, 18.09.2024 року в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії-контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в порядку ст. 271 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи позаду кафе «Світоч», а саме в районі житлового будинку АДРЕСА_1 , о 16:13 годині незаконно збув особі, відомості щодо якої не підлягають розголошенню, у матеріалах кримінального провадження відомий як « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », за 1000 гривень корпус гранати « НОМЕР_9 » з вибуховою речовиною, корпус гранати «НОМЕР_1» з вибуховою речовиною, корпус спорядженої гранати «НОМЕР_2», 2 постріли «НОМЕР_3», запал «НОМЕР_4», які знаходились у чорному поліетиленовому пакеті.

Відповідно до довідок про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів управління вибухотехнічної служби, ОСОБА_5 збув: 2 боєприпаси «НОМЕР_3», боєприпаси «НОМЕР_7», «НОМЕР_8» та «НОМЕР_2», боєприпас, а саме підривач «НОМЕР_4».

18.09.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.09.2024 року було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 в ході якоговиявлено та вилучено: 1000 гривень, які використовувались в ході проведення НСРД в порядку ст.271 КПК України.

19.09.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за ознаками збуту вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ч.1 ст.168 КПК України, вилучений мобільний телефон та грошові кошти відповідно до протоколу обшуку є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до постанови про долучення до кримінального провадження у якості речового доказу, винесеної 18.09.2024 року слідчим СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 : 1000 гривень - визнано та долучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000081 від 05.08.2024 року.

Крім того, слідство вважає, що відмова у накладенні арешту на перераховані у протоколі обшуку від 18.09.2024 року може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування слідів кримінального правопорушення, які необхідно дослідити у ході проведення необхідних слідчих дій для встановлення істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий просить клопотання задовольнити.

Присутній у судовому засіданні слідчий надав пояснення в обґрунтування клопотання, підтримав його у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ньому, просив слідчого суддю його задовольнити.

Клопотання подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого, дослідивши надані докази, встановив, що у провадженні СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 05.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Процесуальне керівництво кримінального провадження здійснює група прокурорів Криворізької південної окружної прокуратури.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи осудною особою, останній раз засуджений 28.12.2023 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді 05 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, та 30.01.2024 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.3 ст.357 КК України, до покарання у виді арешту строком на 03 місяці, який в подальшому замінено на пробаційний нагляд, своїми активними діями вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступними фактичними обставинами встановленими під час проведення досудового розслідування, а саме.

ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне поводження з вибуховими пристроями у невстановлений слідством проміжок часу, місці та обставинах, але не пізніше ніж 19.09.2024 року (до моменту припинення злочинних дій правоохоронними органами), усвідомлюючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечний характер свого діяння незаконно придбав для подальшого збуту предмети, які за своєю формою, структурою, виглядом мали зовнішні ознаки вибухових пристроїв, зокрема 3 корпуси ручних гранат, 2 пострілів та запалу, без передбаченого законом дозволу, а саме всупереч вимогам, визначеним Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняною виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2012 року №576, та Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-12 від 17.06.1992 року.

Розуміючи що у нього немає дозволу, вирішив залишити собі зазначені предмети, тим самим незаконно обернув їх у своє володіння для подальшого збуту.

Так, 18.09.2024 року в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії-контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в порядку ст.271 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи позаду кафе «Світоч», а саме в районі житлового будинку АДРЕСА_1 , о 16:13 годині незаконно збув особі, відомості щодо якої не підлягають розголошенню, у матеріалах кримінального провадження відомий як « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », за 1000 гривень корпус гранати « НОМЕР_9 » з вибуховою речовиною, корпус гранати «НОМЕР_1» з вибуховою речовиною, корпус спорядженої гранати «НОМЕР_2», 2 постріли «НОМЕР_3», запал «НОМЕР_4», які знаходились у чорному поліетиленовому пакеті.

Відповідно до довідок про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів управління вибухотехнічної служби, ОСОБА_5 збув: 2 боєприпаси «НОМЕР_3», боєприпаси «НОМЕР_7», «НОМЕР_8» та «НОМЕР_2», боєприпас, а саме підривач «НОМЕР_4».

18.09.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.09.2024 року було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 в ході якоговиявлено та вилучено: 1000 гривень, які використовувались в ході проведення НСРД в порядку ст.271 КПК України.

19.09.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за ознаками збуту вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ч.1 ст.168 КПК України, вилучений мобільний телефон та грошові кошти відповідно до протоколу обшуку є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до постанови про долучення до кримінального провадження у якості речового доказу, винесеної 18.09.2024 слідчим СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 : 1000 гривень - визнано та долучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000081 від 05.08.2024 року.

Крім того, слідство вважає, що відмова у накладенні арешту на перераховані у протоколі обшуку від 18.09.2024 року може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування слідів кримінального правопорушення, які необхідно дослідити у ході проведення необхідних слідчих дій для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Згідно ст.131 ч.1 КПК України, арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ст.170 ч.1 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його відчуження, розпорядження та/або користування.

У відповідності до ст.170 ч.3 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно положень ст.171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Вказані строки слідчим було дотримано.

Відповідно до вимог ст.170 ч.2 п.1 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст.170 ч.11 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.236 ч.7 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст.167 ч.2 п.1, 3 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

У відповідності до ст.170 ч.1 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст.170 ч.2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ст.173 ч.2 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому ст.170 ч.2 п.1 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ст.173 ч.1 КПК України).

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами щодо того, що відповідно до ст.168 ч.1 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим.

Таким чином, на виконання вимог ст.173 ч.1 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України так само як і мету арешту, зазначену в ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню, з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування слідів кримінального правопорушення, які необхідно дослідити у ході проведення необхідних слідчих дій для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Крім того, доводи клопотання підтверджуються матеріалами, наданими до клопотання, та дослідженими у судовому засіданні.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст.167, 169, 170-173, 237, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , винесене в рамках кримінального провадження №0000081 від 05.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 18.09.2024 року, а саме:

- грошові кошти в сумі 1000 (орна тисяча) гривень.

Заборонити будь-кому будь-яким чином відчуджувати, розпоряджатись, використовувати вилучене майно до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження речових доказів, та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 20 вересня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1