Справа № 199/7299/24
В И Р О К

іменем України

26 вересня 2024 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001824, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Котовськ, Одеської області, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, холостого, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 12 травня 2024 року близько 18 год. 55 хв. перебував у приміщенні торговельного залу магазину «Фоззі». що належить ТОВ «Експансія», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Сонячна Набережна, 2, де побачив на полицях магазину товари, які належать ТОВ «Експансія», а саме: віскі «Glenfiddich 18 уо», вартістю 6274 грн 33 коп., яке ОСОБА_4 визначив предметом свого злочинного посягання, в результаті чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна - крадіжку, вчинену в умовах воєнного стану.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, достовірно знаючи, що на всій території України з 24 лютого 2022 року у зв`язку в військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Указом Президента та Верховного головнокомандуючого Збройних сил України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-Х1 введено військовий стан, який в подальшому продовжувався, останній раз - Законом України від 10 травня 2024 року №3685-1Х, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 06 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб. тобто до 14 серпня 2024 року, ОСОБА_4 діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, близько 18 год. 55 хв. 12 травня 2024 року, перебуваючи у приміщенні торговельного залу магазину «Фоззі». що належить ТОВ «Експансія», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Сонячна Набережна, 2, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв з полиць магазину товар, а саме: віскі «Glenfiddich 18 уо», після чого, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, не маючи наміру сплачувати на касі за віскі «Glenfiddich 18 уо». вартістю 6274 грн 33 коп., що належить ТОВ «Експансія», направився до виходу з магазину «Фоззі», при цьому пройшов касову зону та утримуючи при собі товар магазину - віскі «Glenfiddich 18 уо», вартістю 6274 грн 33 коп., з місця вчинення ним злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим самим спричинив ТОВ «Експансія» матеріальний збиток у розмірі 6274 грн 33 коп.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав повністю. Показав, що 12 травня 2024 року зайшов до гіпермаркету «Фоззі» на Сонячній набережній та вирішив вкрасти якийсь алкогольний напій. На полицях обрав пляшку віскі «Glenfiddich 18 уо». Переконався, що на нього не звертають увагу, вказану пляшку віскі заховав під вдягнену на ньому кофту, після чого попрямував на вихід з магазину. Щоб не спрацювала антикрадійна рамка, вийшов через вхід, де такі рамки були відсутні. Пройшов касову зону, не оплачуючи вартість віскі, та вийшов за межі будівлі ТРЦ. В подальшому він це віскі вжив. У вчиненому розкаюється та просить його суворо не карати.

Судом визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо зазначених в обвинувальному акті обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Вищенаведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, корисливим, тяжким, закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілого, той факт, що викрадене майно потерпілому не повернуте і завдана шкода не відшкодована, відомості про особу обвинуваченого.

Останній не має не знятих та непогашених судимостей, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 ,суд відносить щире каяття.

На обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, сторони не посилаються і такі обставини судом не встановлені.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені.

З огляду на зазначене, враховуючі вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 377 КПК України ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти, у зв`язку з чим раніше обраний останньому запобіжний захід підлягає заміні на особисте зобов`язання.

За приписами ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення з 07 червня 2024 року по 26 вересня 2024 року підлягає зарахуванню у строк покарання обвинуваченому з розрахунку день за день.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Судом до розгляду у межах кримінального провадження було прийнято цивільний позов ТОВ «ЕКСПАНСІЯ», за яким останнє просить суд стягнути з ОСОБА_4 на їх користь відшкодування майнової шкоди у розмірі 6224 грн. (вартість викраденого майна).

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з того, що за приписами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є, в тому числі, втрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Сам факт спричинення ОСОБА_4 майнової шкоди ТОВ «ЕКСПАНСІЯ» встановлений судом, і за таких обставин ОСОБА_4 , як особа, яка протиправними винуватими діями завдала такої шкоди, на підставі ст. 1166 ЦК України зобов`язаний відшкодувати її в повному обсязі.

Оскільки ТОВ «ЕКСПАНСІЯ» просить суд про стягнення відшкодування майнової шкоди у межах встановленого судом розміру, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою замінити на особисте зобов`язання з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків до набрання вироком законної сили не відлучатися за межі м. Дніпро без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до суду.

Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення з 07 червня 2024 року по 26 вересня 2024 року включно зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 з розрахунку день за день.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки.

Речовий доказ диск для лазерних систем зчитування з записом із камер відеоспостереження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКСПАНСІЯ» () про стягнення відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, задовольнити в повному обсязі стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКСПАНСІЯ» відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, у розмірі 6224 (шість тисяч двісті двадцять чотири) гривні.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з моменту вручення копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

26.09.2024