Справа № 953/9007/24
н/п 1-кс/953/7175/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001263 від 14.08.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні дітей та осіб похилого віку, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

30.09.2024 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001263 від 14.08.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 18.07.2024 приблизно о 15 годин 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на пляжі біля водоймища поблизу ЖК Оазіс, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, направлений на незаконне викрадення чужого майна і реалізовуючи його, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного на території Україні на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в подальшому неодноразово продовжений, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, таємно взяв, тим самим таємно викрав, мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 8 Pro синього кольору 6Gb RAM 64 Gb ROM IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 та знаходився на пляжі на місці відпочинку останнього серед його речей. Вартість вказаного телефону згідно висновку судової товарознавчої експертизи №CE-19/121- 24/24332-ТВ від 26.08.2024 складає: 3166грн. 00коп.

Після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3166 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 21.07.2024 приблизно о 17 год. 40 хв. ОСОБА_5 , знаходячись на зупинці біля станції метро Студентська за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне викрадення чужого майна і реалізовуючи його, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, введеного на території Україні на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в подальшому неодноразово продовженого, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно взяв, тим самим таємно викрав, мобільний телефон синього кольору Xiaomi Redmi Note 8 Т 4Gb RAM 128 Gb ROM IMEI1: НОМЕР_3 , який знаходився в сумці ОСОБА_7 та належить їй. Вартість вказаного телефону згідно висновку судової товарознавчої експертизи №CE-19/121-24/24706-ТВ від 28.08.2024 складає: 3123грн. 00коп.

Після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3123 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану

20.09.2024 о 17 годині 05 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вимог ст.ст.42, 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме: заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення; показаннями потерпілої ОСОБА_7 ; впізнанням ОСОБА_5 в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілою ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; впізнанням ОСОБА_5 в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; впізнанням ОСОБА_5 в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 ; висновком судово-товарознавчої експертизи від 02.09.2024 №CE-19/121-24/24706-ТВ, яким була визначена вартість Xiaomi Redmi Note 8 Т 4Gb RAM 128 Gb ROM; заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення; показаннями потерпілого ОСОБА_6 ; впізнанням ОСОБА_5 в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілим ОСОБА_6 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; впізнанням ОСОБА_5 в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; впізнанням ОСОБА_5 в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 ; висновком судово-товарознавчої експертизи від 02.09.2024 №CE-19/121-24/24332-ТВ, яким була визначена вартість Xiaomi Redmi Note 8 Pro синього кольору 6Gb RAM 64 Gb ROM.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тим, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за інкримінований злочин, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про ризики передбачені п. п. 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 , є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого можливе покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство прийшло до висновків, про наявність доказів причетності до вчинення підозрюваним ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, які є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку.

Вказані ризики підтверджуються такими фактичними обставинами.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується, тим, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким злочином, у випадку визнання останнього винним, передбачається можливість призначення покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 відомі дані про місця роботи свідків, місця проживання потерпілих, що свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних підозрюваному показань або відмови від дачі показів в майбутньому.

Враховуючи характер, обставини та тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , відсутність законних джерел доходу та засобів для існування, підозрюваний може вчинити новий умисний корисливий злочин, чим підтверджується існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор, слідчий у судовому засіданні підтримали зазначене клопотання в повному обсязі, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що причетність до інкримінованих злочинів визнає в повному обсязі. За першим епізодом пояснив, що точної дати не пам`ятає, був на річці, там було багато відпочиваючих, був хлопець з дітьми, коли вони пішли купатись він забрав мобільний телефон. Через 2 дні вказаний мобільний здав у ломбард. Через 2 дні біля метро Студентська вкрав у жінки телефон з відкритої сумки. Щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечував, зазначив, що наміру переховуватися немає, за можливості просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, який наполягав на задоволенні клопотання, підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання, оскільки наявні обставини, які виправдовують застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем його проживання.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Отже, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під домашнім арештом стосовно ОСОБА_5 . слідчий суддя керується приписами ст. 194 КПК України, а саме: під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Слідчим відділом Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001263 від 14.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що 20.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ним інкримінованого злочину.

У світлі обставин цього кримінального провадження досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність «обґрунтованої підозри».

Висновок про обґрунтованість підозри не констатує винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та відповідно не порушує принципу «презумпції невинуватості».

Щодо наявності ризиків.

Слідча суддя враховує наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведений можливий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 за необхідності зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Співставлення негативних для підозрюваного наслідків переховування у виді його покарання у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, із засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

При оцінці доводів прокурора про існування ризику впливу на потерпілих, свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Покази потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_5 , як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Наведені обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, те що підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, дає наявність підстав вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує відомості про особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, майновий та сімейний стан, а саме те, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, офіційно непрацевлаштований, має постійне місце проживання.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги вагомість наявних даних про причетність до вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, яке може бути застосовано, відомостей про особу підозрюваного, який притягається до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під домашнім арештом із забороною покидати місце проживання в період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин (за винятком необхідності пройти в укриття при повітряній тривозі), слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують перелічені вище ризики.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідча суддя вважає за необхідне покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області, прокурора та суду за першою вимогою, не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими та експертами у вказаному кримінальному провадженні.

З врахуванням викладеного та відомостей про особу підозрюваного, слідчий суддя доходить висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною покидати місце проживання в період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування до 20.11.2024 року.

Враховуючи те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001263 від 14.08.2024, закінчується 20.11.2024, то з урахуванням положень ч. 1 ст. 219 КПК України, строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом, а також виконання обов`язків належить визначити до 20.11.2024 включно в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 376, КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001263 від 14.08.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 із забороною покидати місце проживання в період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин (за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога», чи перебування у безпечному місці під час оголошення сирени «Повітряна тривога») в межах строку досудового розслідування до 20 листопада 2024 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області, прокурора та суду за першою вимогою, не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими та експертами у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що в разі невиконання ОСОБА_5 вказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 20 листопада 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1