Справа № 697/1892/24
Провадження № 1-кп/697/229/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2024 м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000133 від 22.08.2024 за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Юргівка Раздельнянського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 на початку квітня 2023 року, точний час та дата не встановлено, у нього виник прямий умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія транспортного засобу, з метою подальшого його використання.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 у вищевказаний період часу вступив у злочинну змову з невстановленою особою та домовився із такою особою про повне виготовлення на своє ім`я підробленого бланку посвідчення водія транспортного засобу категорії В за грошову винагороду. З цією метою, ОСОБА_3 , виконуючи роль пособника в підробленні вказаних документів, за допомогою належного йому мобільного телефону та мережі Інтернет відправив невстановленій особі засоби для вчинення кримінального правопорушення, а саме: копію паспорту громадянина України зі своїми персональними даними та власну фотокартку, які були використані під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 11.05.2023 територіальним сервісним центром №8042.

В подальшому, на початку травня 2023 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Каневі Черкаського району Черкаської області, у приміщенні відділення №2 ТОВ Нова Пошта, розташованому по вул. Героїв Дніпра, 35, отримав підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 на власне ім`я, сплативши за виготовлення вказаного підробленого офіційного документа грошові кошти в сумі 12000 грн, після чого, розуміючи, що вказане посвідчення водія є підроблене, мав намір використовувати для безпідставного керування транспортними засобами відповідної категорії.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою і який надає права, з метою власного використання.

Він же, ОСОБА_3 , 22.08.2024, близько 14 год 00 хв, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи учасником дорожнього руху, був зупинений працівниками поліції на блокпосту Рубіж-5 в адміністративних межах АДРЕСА_2 , та достовірно знаючи, що придбане ним раніше посвідчення водія серії НОМЕР_1 є підробленим, розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого законом дозволу, на вимогу працівника поліції пред`явив для перевірки завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке згідно з висновком експертизи технічного дослідження документів №СЕ- 19/124-24/12172-ДД від 29.08.2024 не відповідає бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу України, та тим самим використав завідомо підроблений офіційний документ.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого офіційного документа.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженими правами на апеляційне оскарження, та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, що підтверджується його заявою від 30.08.2024 на ім`я прокурора щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Судом шляхом дослідження відповідної заяви встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обізнаний зі своїми правами, обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст 358 КК України доведена.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою і який надає права, з метою власного використання, та за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого офіційного документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, тяжкість скоєних кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України, зазначені кримінальні правопорушення за ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст 358 КК України відносяться до кримінальних проступків.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є пенсіонером.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є умисними, закінченими кримінальними проступками, обставини вчинення кримінальних правопорушень, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідки правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Одночасно судом враховується те, що санкціями ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст 358 КК України передбачено як альтернативні такі види основних покарань: штраф, пробаційний нагляд, обмеження волі.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_3 , крім пенсійного забезпечення, має інші стабільні та достатні джерела доходу, які б надавали можливість сплатити штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст 358 КК України, суд вважає призначення покарання у виді штрафу недоцільним.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_3 , є особою, яка досягла пенсійного віку, відповідно до ст. 61 КК України призначення покарання у виді обмеження волі є неможливим.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , в межах санкції правопорушення за ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст 358 КК України у виді позбавлення волі, враховуючи ч.1 ст. 70 КК України, призначити покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та визначивши обвинуваченому ОСОБА_3 , остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Зазначене узгоджується з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експертів для проведення експертизи технічного дослідження документів №СЕ- 19/124-24/12172-ДД від 29.08.2024 у сумі 2650,48 грн- необхідно стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , не обирався, підстав для його застосування судом не встановлено.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст 358 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду;

за ч.4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців пробаційного нагляду.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 до пробаційного нагляду такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , яке передане до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області знищити; CD-R диск, де наявний відеозапис з боді-камери DSJ0021_100150 за 22.08.2024, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у сумі 2650,48 грн стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1