Справа № 473/4666/24
Номер провадження 1-в/473/271/2024
У Х В А Л А

іменем України

"06" вересня 2024 р. м.Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції), представника Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вознесенська клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ст. 74 КК України

в с т а н о в и в :

До суду звернувся з клопотанням засуджений ОСОБА_4 про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року (далі за текстом Закон № 3886-ІХ).

У судовому засіданні представник Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» поклався у вирішення заяви засудженого на розсуд суду.

Засуджений підтримав заяву та просив його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, при цьому вказав, що за двома епізодами протиправні дії засудженого за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.02.2022 охоплені єдиним умислом, загальна сума крадіжки складає 2750 грн., що перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 2750 грн.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.06.2021 ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, ст. 75 КК України 1 рік іспитового строку, сума крадіжки 3787 гривень.

Крім того вироком Суворовського районного суду м. Одеса від 02.07.2021 ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, за вчинення крадіжки 16.05.2021 вартістю 27627 гривень.

Крім того вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.02.2022 ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, за вчинення 07.10.2021 крадіжки майна вартістю 1400 грн., та за вчинення крадіжки 09.10.2021 вартістю 1350 грн., загальною вартістю 2750 грн..

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст.185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Беручи до уваги викладене,фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IVПКдля відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1135,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення (у 2021 році) ОСОБА_4 діяння, за яке він засуджений вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.02.2022, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2270 грн.

Водночас, як зазначалось вище, вартість викраденого майна, що встановлена вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.02.2022 ОСОБА_4 за вчинення 07.10.2021, 09.10.2021 крадіжок на загальну суму 2750 грн., що більше прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 -- 2270 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст.5 КК України, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення клпротання.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ст. 74 КК України -- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вознесенський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: