Справа № 570/3318/24
номер провадження 1-кп/570/336/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника,

представника цивільного відповідача ОСОБА_6 ,

цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника позивачів ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000355 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шершин Коростенецького району Житомирської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , який є раніше не судимий відповідно до положень ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 23 березня 2024 року приблизно о 12 годині 30 хвилин у світлу пору доби, керуючи вантажним автомобілем марки «Mercedes- Benz Actros», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Schmitz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись правою смугою автодороги Київ-Чоп зі сторони м. Львів у напрямку м. Рівне, на 345 км + 900 м вказаної автодороги, поблизу с. Грушвиця Друга Рівненського району Рівненської області, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3 «Правил дорожнього руху України», що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, в порушення вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді стоячого на правій смузі руху вказаної автодороги вантажного мікроавтобуса марки «Mercedes-Benz Vario 615 D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 , який стояв частково на правій смузі руху проїзної частини та частково на правому узбіччі у попутному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир (на момент пригоди пішохід) автомобіля марки «Mercedes-Benz Vario 615D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм помер під час надання медичної допомоги в медичному закладі, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, що вимагає від водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку^ з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого визнав повністю і суду показав, що 23 березня 2024 року приблизно о 12 годині 30 хвилин у світлу пору доби, керуючи вантажним автомобілем марки «Mercedes- Benz Actros», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Schmitz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись правою смугою автодороги Київ-Чоп зі сторони м. Львів у напрямку м. Рівне, на 345 км + 900 м вказаної автодороги, поблизу с. Грушвиця Друга, Рівненського району, Рівненської області проявив неуважність до дорожньої обстановки, в порушення вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді стоячого на правій смузі руху вказаної автодороги вантажного мікроавтобуса марки «Mercedes-Benz Vario 615 D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 , який стояв частково на правій смузі руху проїзної частини та частково на правому узбіччі у попутному напрямку. Вказав, що повертався до м. Києва, де живе і працює. В межах с. Грушвиця Друга Рівненського району, по дорозі з двостороннім рухом почав зміщатися на праву сторони дороги, в цей час інший автомобіль, який їхав попереду зміщався справа наліво. Бачив, що попереду на з`їзді з дороги стояв міктоавтобус, також бачив знак аварійної зупинки. Проте, не встиг знизити швидкості і в`їхав у цей міктоавтобус. В той час позаду перебував ОСОБА_11 , який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинув.

Визнав, що саме порушення ним пункту 12.3 Правил дорожнього руху спричинило пасажиру автомобіля марки «Mercedes-Benz Vario 615D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (на момент пригоди пішохід) травми, від яких він помер під час надання медичної допомоги в медичному закладі.

Від представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 до суду надійшла заява, в якій він зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував потерпілій шкоду, в тому числі і моральну шкоду в розмірі узгодженому із потерпілою (окрім врахування страхових виплат, які мають бути виплачені страховою компанією). Представник потерпілої в заяві також повідомив, що просила суд призначити обвинуваченому міру покарання, яка не буде пов`язана з реальним позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Власник транспортного засобу, яким керував обвинувачений ОСОБА_5 , - ТзОВ «Автопромсервіс» на стадії судового розгляду не визнав подані до нього цивільні позови. Про що під час судового розгляду було зазначено представником цивільного відповідача ОСОБА_6 .

Тому на дослідження обгрунтованості заявлених позовних вимог та на підтвердження отриманих в результаті ДТП механічних пошкоджень та вартості ремонтних відновлювальних транспортного засобу автомобіля Mercedes-Benz Vario 615D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , було досліджено проведену в ході досудового слідства судову транспортно-товарознавчу експертизу (а.с. 98-117).

Відповідно до Висновку експерта № СЕ-19/118-24/3640-АВ від 19.06.2024 року складений Рівненським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, ринкова вартість автомобіля марки Mercedes-Benz моделі Vario 615 D, реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 23.03.2024, становить 380 426 (триста вісімдесят тисяч чотириста двадцять шість) гривень 37 копійок).

Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Mercedes-Benz моделі Vario 615 D, реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на момент скоєння дорожньо- транспортної пригоди 23.03.2024, становить 880 822 (вісімсот вісімдесят тисяч вісімсот двадцять дві гривні 39 копійок).

Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки Mercedes- Benz моделі Vario 615 D, реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 23.03.2024, становить 380 426 (триста вісімдесят тисяч чотириста двадцять шість) гривень 37 копійок.

Відповідно матеріальний збиток власнику автомобіля марки Mercedes-Benz моделі Vario 615 D, реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 380 426,37 грн. (триста вісімдесят тисяч чотириста двадцять шіст) гривень 37 копійок.

Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений сприяв судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального провадження та судовому розгляду справи. Обтяжуючі покарання обставини прокурором не заявлено, а судом не встановлено

У відповідності до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»).

Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують позитивно особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України доведена повністю.

За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Як встановлено ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, а також ставлення особи до вчиненого та до потерпілої сторони.

При призначені покарання суд враховує позитивну характеристику обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, а саме його щире каяття, сприяння досудовому слідству та судовому розгляду справи, добровільне відшкодування завданої шкоди, відсутність обтяжуючої покарання обставини, думку потерпілої (матері особи, яка загинула), яка просила суд не застосовувати до обвинуваченого покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі.

Зважаючи на вищенаведені обставини суд вважає за можливе призначити основне покарання за нижньою межею санкції статті.

Щодо клопотння захисника, думки прокурора та представника потерпілого, висловленої в судових дебатах про застосування судом при призначенні покарання положень ст. 75 КК України суд вважає, що в такому випадку повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. В даному конкретному випадку клопотання захисника не підлягає задоволенню, оскільки суд, враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого, та обставини, які пом`якшують покарання, вважає, що хоча кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив з необережності, однак відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване йому кримінальне правопорушення належить до тяжких злочинів, і внаслідок таких протиправних дій настала смерть потерпілого. Тяжкі наслідки у виді смерті людини є непоправними і не можуть бути компенсовані відшкодуванням шкоди у матеріальному виразі. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові №290/669/18.

За роз`ясненнями, що містяться в п.п. 20,21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Тому щодо призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд вважає, що позитивні характеристики ОСОБА_5 жодним чином не зменшують суспільної небезпечності як його самого, так і правопорушення вчиненого ним, а виправлення засудженого можливе лише в ізоляції від суспільства.

У даному кримінальному провадженні подано два цивільні позови до власника транспотного засобу, яким керував обвинувачений ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 власник автомобіля марки «Mercedes-Benz Vario 615D», реєстраційний номер НОМЕР_3 ,- транспортного засобу який отримав механічні пощкодження в результаті цієї ДТП, подав позов до ТзОВ «Автопромсервіс»,третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_8 на момент ДТП водій автомобіля марки «Mercedes-Benz Vario 615D», реєстраційний номер НОМЕР_3 ,- транспортного засобу який отримав механічні пощкодження в результаті цієї ДТП, подав позов до ТзОВ «Автопромсервіс»,третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 , про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Цивільні позивачі (кожен окремо) подали до суду заяви про відмову від позову.

Відповідно до положень ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

В зв`язку з наведеними обставинами суд приймає відмову цивільних позивачів від позовів та закриває провадження у справі.

Питання про судові витрати, що підтверджені документально, суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України, питання про долю речових доказів - на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Взяти ОСОБА_5 під варту в залі суду. Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття під варту - з 07 листопада 2024 року.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судових експертиз - 25747 (двадцять п`ять тисяч сімсот сорок сім) гривень 52 копійки.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області 08 травня 2023 року.

Прийняти відмову ОСОБА_7 від цивільного позову до ТзОВ «Автопромсервіс», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Прийняти відмову ОСОБА_8 від цивільного позову до ТзОВ «Автопромсервіс», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 , про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Речові докази: автомобіль марки «Mercedes- Benz Actros», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Schmitz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіль «Mercedes-Benz Vario 615 D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , повернути їх законним володільцям.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1