Справа № 639/4310/24
Провадження №1-кс/639/1054/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за клопотанням прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000134 від 11.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

14.08.2024 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання прокурора про накладення арешту на майно мобільний телефон «iPhone 13 Pro Max», imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку ВФ Україна НОМЕР_3 , вилучений у ОСОБА_5 під час проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова проведено обшук за вищезазначеною адресою, в ході якого було виявлено та вилучено відповідне майно.

При цьому наявні достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу, зберегло на собі сліди кримінальних правопорушень та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що до кримінальних правопорушень по даному кримінальному провадженню можливо причетний ОСОБА_5 , який використовує свій мобільний телефон, як засіб для полегшення скоєння кримінального правопорушення, а саме вчинення його конспіративно, а здобути додаткові докази вчинюваного ним злочину без зняття інформації з електронних інформаційних систем з зазначеного мобільного телефону неможливо.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на зазначене вище.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що клопотання подано прокурором з порушенням строку, визначеного абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, що зумовлює обов`язок прокурора негайно повернути вилучений телефон. Крім того вказував, що власник телефону, ОСОБА_5 , повідомив працівникам поліції пароль системи логічного захисту телефону ще під час проведення обшуку, а тому станом на теперішній час вони мали можливість оглянути вказаний телефон.

Третя особа, що майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, в судове засідання не з`явився. З урахуванням наведеного, враховуючи, що за змістом ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про його арешт, а також присутність в судовому засіданні представника третьої особи та його думку, провадження розглянуто без участівласника майна.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовував доводи клопотання, приходить до таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження за №0000134 від 11.09.2023із правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом того, що службові особи КНП «МКЛ №14 ім. проф. Гіршмана» ХМР, діючи за попередньою змовою з медичними працівниками та іншими особами, організували схему систематичного незаконного заволодіння коштами громадян, шляхом введення їх в оману щодо необхідності здійснення оплати за надання медичної допомоги в комунальному закладі охорони здоров`я, яка є безоплатною та здійснюється за рахунок бюджетного фінансування.

За даними досудового розслідування, використовуючи своє службове становище та статус медичного працівника, користуючись необізнаністю населення про можливість отримання безоплатної медичної допомоги, вказані особи у період з 01.01.2023 по теперішній час, систематично вводили громадян в оману щодо необхідності сплати за медичні послуги та товари і препарати, необхідні для проведення оперативних втручань під час лікування. Розуміючи протизаконність та безпідставність своїх дій, вказані особи після звернення громадян за медичною допомогою висували всім пацієнтам вимоги про оплату, достовірно знаючи, що мають надавати медичні послуги безоплатно та мають всі необхідні для лікування товари та медикаменти, які надаються за рахунок держави.

Після введення пацієнтів в оману щодо необхідності сплати за товари та послуги, профінансовані з бюджету, вищевказані особи, реалізуючи злочинний корисливий умисел, безпідставно особисто отримують від пацієнтів готівкові грошові кошти, або, діючи за попередньою змовою з працівниками фармацевтичних закладів, умисно спрямовують осіб до певного фармацевтичного (аптечного) закладу та до працівника аптеки, де пацієнти здійснюють завуальовану оплату за надання медичної допомоги у комунальних закладах охорони здоров`я м. Харкова, що ніяк не обліковується та у подальшому розподіляється між учасниками злочинної схеми.

З наданих органом досудового розслідування матеріалів встановлено, що є підстави вважати, що до вказаного кримінального правопорушення може бути причетний лікар-офтальмолог вищої категорії КНП МКЛ №14 ім. проф. Гіршмана ХМР ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на вказані обставини, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.07.2024 надано дозвіл на проведення обшуку вказаного житла, з метою відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для встановлення істини у справі, і можуть виступати в якості речових доказів по кримінальному провадженню.

08.08.2024 на підставі зазначеної ухвали проведено обшук вказаного житла, в ході якого вилучено майно мобільний телефон «iPhone 13 Pro Max», imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку ВФ Україна НОМЕР_3 , належний ОСОБА_5 ..

Постановою слідчого від 09.08.2024 вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000134 від 11.09.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168, ст. 236 КПК України тимчасове вилучення майна, речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися під час обшуку.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

На переконання слідчого судді, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які розслідуються по кримінальному провадженню № 0000134 від 11.09.2023 прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказаний у клопотанні мобільний телефон є речовими доказами, міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до абз. 2, 3 ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

В ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.07.2024 було надано дозвіл на відшукання та вилучення, окрім іншого, електронних носіїв інформації, мобільних телефонів та документів.

Як зазначалось вище, стороною обвинувачення доведено, що мобільний телефон, вилучений 08.08.2024 в ході проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , має значення речового доказу у цьому кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Щодо доводів адвоката ОСОБА_4 про те, що клопотання прокурора подано з порушенням строків, встановлених КПК України, то необхідно зазначити таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Обшук за адресою: АДРЕСА_1 , був проведений 08.08.2024 в період часу з 07:17 до 16:45 на підставі ухвали слідчого судді.

Клопотання про арешт майна надійшло на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова 14.08.2024.

Разом з тим, за змістом ст. 116 КПК України - строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

З поштового конверту, в якому надійшло клопотання, а також з долучених прокурором в судовому засіданні копії квитанції та роздруківки трекінгу поштового відправлення № 309 вбачається, що клопотання прокурора про арешт майна з додатками було здано на пошту 10.08.2023 о 08:33, тобто в межах 48-годинного строку, встановленого абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Також з протоколу обшуку від 08.08.2024, який був підписаний як самим ОСОБА_5 , так і його представником адвокатом ОСОБА_6 без будь-яких зауважень, не вбачається, що власником вилученого майна був наданий пароль системи логічного захисту відповідного мобільного телефону.

На теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відсутність рішення про накладення арешту на вилучене майно унеможливлює належне проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а також судових експертиз із вилученим в ході проведення обшуку майном (мобільним пристроєм).

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, з метою збереження речового доказу, його надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна є законним та обґрунтованим.

Водночас, вирішуючи питання щодо способу накладення арешту та визначення місця зберігання вилученого майна, слідчий суддя виходить з такого.

Частина 4 статті 173 КПК України передбачає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

З урахуванням фактичних обставин цього провадження та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що спосіб накладення арешту на мобільний телефон шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження цим майном, з його передачею на відповідальне зберігання володільцеві після проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та експертних досліджень з арештованим майном, буде найменш обтяжливим та співмірним заходом забезпечення кримінального провадження.

Саме такий спосіб та місце зберігання майна, на переконання слідчого судді, є ефективним, оскільки буде сприяти дієвості кримінального провадження та відповідає завданням досудового розслідування, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, з одного боку, та вимогами охорони фундаментальних прав особи, з іншого боку.

Отже, з урахуванням викладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000134 від 11.09.2023 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом позбавлення права на володіння, користування, відчуження та розпорядження, яке було вилучено 08.08.2024 під час проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон «iPhone 13 Pro Max», imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку ВФ Україна НОМЕР_3 .

Зберігання речових доказів здійснювати в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а саме постановою від 19 листопада 2012 року № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

Після зняття інформації та проведення інших необхідних слідчих (розшукових) дій майно, а саме: мобільний телефон «iPhone 13 Pro Max», imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку ВФ Україна НОМЕР_3 передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , з дозволом на володіння та користування майном.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України (незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт) про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення направити прокурору та третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1