Провадження № 1-кп/643/718/24
Справа № 643/7744/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали щодо кримінального проступку, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 12.03.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, освіта середня спеціальна, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу 89 КК України, якого повідомлено про підозру: 1) 05.05.2020 спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони центрального регіону за ч. 4 ст. 407 КК України (05.05.2020 обвинувальний акт направлено до Чугуївського міського суду Харківської області; відповідно до ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 14.11.2023 оголошений у розшук; 2) 24.08.2023 Слобідською окружною прокуратурою м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України (18.10.2023 обвинувальний акт направлено до Червонозаводського районного суду м. Харкова); 3) 27.02.2024 Слобідською окружною прокуратурою м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України (28.02.2024 обвинувальний акт направлено до Червонозаводського районного суду м. Харкова), згідно з ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова) від 14.06.2024 кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України об`єднані в одне провадження і знаходяться на розгляді суду, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

встановив:

Обвинувачення, визнане судом доведеним

07.01.2024 приблизно о 02:30, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ігноруючи комендантську годину, встановлену у зв`язку з воєнним станом в країні, запровадженим і продовженим з 16.11.2023 на 90 діб згідно Указом Президента № 734/2023 від 06.11.2023, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі Закону України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 № 3428-ІХ, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану в Україна», підійшов до кіоску торгової марки «Посад», де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «ТАР» (), розташованого за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 160-Б, і попрохав у реалізатора продати йому спиртні напої, на що реалізатор дотримуючись вимог чинного законодавства, відмовив йому у продажі та зачинив вікно для видачі товарів.

Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, використовуючи відмову реалізатора ОСОБА_4 як малозначний привід для з`ясування стосунків та вчинення протиправних дій, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він знаходиться у громадському місці, де навколо розташовані висотні багатоквартирні будинки харків`ян, які відпочивають у нічний час доби, маючи раптовий протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи продемонструвати своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, п`яне молодецтво, нахабно став проявляти зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, бажаючи в такий спосіб протиставити себе суспільству.

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з хуліганських спонукань, безпричинно, почав голосно ображати раніше незнайомого йому реалізатора ОСОБА_4 нецензурною лайкою, принижуючи її людську честь та гідність, після чого, проявляючи особливу зухвалість, умисно, зі значною силою, наніс удар кулаком правої руки, в якій тримав мобільний телефон, по склопакету металопластикового вікна кіоску торгової марки «Посад», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке мало наступні характеристики: «4-16-4, пл. 0,245 м.кв», внаслідок чого умисно розбив скло у вказаному м/п склопакеті, після чого ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії та пішов із місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив ТОВ «ТАР» (), відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 4669 від 12.06.2024 матеріальну шкоду у розмірі 304,58 грн.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальний проступок, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд кваліфікує як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство).

Підстави розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до кримінальних проступків (ч. 2 ст. 12 КК України).

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Європейський суд з прав людини (надалі Суд) у своїх рішеннях акцентує, що ані текст, ані дух статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі-Конвенція) не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100). До того, як можливо стверджувати, що обвинувачений чітко своєю поведінкою відмовився від важливого права, передбаченого статтею 6 Конвенції, необхідно продемонструвати, що він міг обґрунтовано передбачити наслідки своєї поведінки (Ермі проти Iталії [ВП]). § 74, Сейдович проти Італії [ВП], § 87). Деякі гарантії статті 6, такі як право на адвоката, яке є фундаментальним правом серед тих прав, які складають поняття справедливого судового розгляду та забезпечення ефективності решти гарантій, викладених у статті 6 Конвенції, вимагають спеціального стандарту захисту - «усвідомлена та розумна відмова», встановленого у прецедентному праві Суду (Дворскі проти Хорватії [ВП], § 101; Піщальніков проти Росії § 77-79).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла заява обвинуваченого щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. Вказана заява підписана також захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 , тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів добровільність та щирість такої позиції обвинуваченого, а також розуміння ним наслідків надання такої заяви. Також у матеріалах міститься заява обвинуваченого про те, що ним отримано копію цивільного позову, проти задоволення цивільного позову обвинувачений не заперечує.

Беручи до уваги обставини вчинення кримінального проступку, визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому ним кримінального проступку та участь у кримінальному провадженні його захисника, суд дійшов висновку, що у цій справі дотримані необхідні мінімальні гарантії справедливого судового розгляду та відмова обвинуваченого від права на розгляд справи в загальному порядку, передбаченому главою 28 КПК України, не суперечить завданням кримінального провадження, жодним важливим інтересам суспільства, загальним засадам кримінального провадження, передбаченим статтею 7 КПК України.

На підставі наведеного вище, обвинувальний акт може бути розглянутий без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Учасники судового провадження не оспорювали обставини вчинення кримінального проступку, які були встановлені органом досудового розслідування.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави надавати у даному вироку оцінку доказам, які зібрані органом досудового розслідування на підтвердження події кримінального проступку та винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого

Розглядаючи обвинувальний акт у спрощеному провадженні, суд встановлює відомості, що характеризують обвинуваченого, виключно на підставі даних, зібраних органом досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одружений, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, обвинуваченому повідомлено про підозру: 1) 05.05.2020 спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони центрального регіону за ч. 4 ст. 407 КК України (05.05.2020 обвинувальний акт направлено до Чугуївського міського суду Харківської області; відповідно до ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 14.11.2023 оголошений у розшук; 2) 24.08.2023 Слобідською окружною прокуратурою м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України (18.10.2023 обвинувальний акт направлено до Червонозаводського районного суду м. Харкова); 3) 27.02.2024 Слобідською окружною прокуратурою м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України (28.02.2024 обвинувальний акт направлено до Червонозаводського районного суду м. Харкова), згідно з ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова) від 14.06.2024 кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України об`єднані в одне провадження і знаходяться на розгляді суду.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд відповідно до п.13 ч. 1 ст. 67 КК України, визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд критично оцінює посилання в обвинувальному акті на наявність такої обставини, передбаченої п.1 ч. 1 ст. 67 КК України, що обтяжує покарання, як рецидив злочинів. Відповідно до норми ст. 34 КК України, рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення. Поряд з цим з наявних у матеріалах справи відомостей, зазначених у довідці № 215-29052024/6307, сформованої 05.06.2024 на вимогу Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП у Харківській області, 25.05.2021 ОСОБА_3 був засуджений Ленінським районним судом м. Харкова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік на підставі ст. ст. 75, 76 КК України. Вирок набрав законної сили 25.06.2021. Відтак 08.07.2021 ОСОБА_3 був поставлений на облік в Основ`янський РВ ФДУ «Центр пробацій» в Харківській області. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 08.06.2022 ОСОБА_3 був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку з 16.06.2022.

Відповідно до пункту 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Оскільки подія кримінального проступку в даній справі мала місце 07.01.2024, тобто в період, коли обвинувачений ОСОБА_3 не мав непогашеної або незнятої судимості, то така обтяжуюча обставина вчинення кримінального правопорушення як рецидив злочину не знаходить свого фактичного підтвердження.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо. Виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

Мотиви призначення покарання

При призначенні обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків; наявність обставини, що пом`якшує покарання; відсутність обставини, що обтяжує покарання; особу винного, зокрема, його майновий стан та відсутність офіційного доходу, що унеможливлює призначення покарання у виді штрафу або виправних робіт; дані про особу обвинуваченого, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 296 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік та покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався.

Прокурором клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу під час судового провадження не заявлялось.

Витрати на проведення товарознавчої експертиз, за результатами якої складено висновок № 4669 від 12.06.2024, і які становлять 1893,20 грн, суд стягує в користь держави з обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки проведення експертизи викликано його протиправними діями.

Питання щодо речових доказів не вирішувалося у зв`язку з відсутністю таких.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 4669 від 12.06.2024 кримінальним проступком завдано матеріальну шкоду у розмірі 304,58 грн, на стягнення якої потерпілим заявлено цивільний позов.

Потерпілим - Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАР» () пред`явлено цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на свою користь завдану кримінальним проступком матеріальну шкоду у розмірі 304,58 грн. Розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілому, підтверджується висновком експерта № 4669 за результатами проведеної товарознавчої експертизи за кримінальним провадженням, складеним 12.06.2024 Національним науковим центром «Інституту судових експертиз ім. Засл. Проф.М.С. Бокаріуса».

Вирішуючи питання щодо цивільних позовів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 , у якій обвинувачений зазначив, що копію цивільного позову отримав, проти задоволення цивільного позову не заперечує.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що цивільний позов щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого матеріальної шкоди підлягає до задоволення відповідно до ст. 129 КПК України.

З метою встановлення розміру матеріальної шкоди, завданої потерпілому від кримінального проступку, Національним науковим центром «Інституту судових експертиз ім. Засл. Проф.М.С. Бокаріуса» проведено товарознавчу експертизу, витрати на яку становлять 1893,20 грн відповідно до Акта попереднього рохрахунку вартості виконання висновку експерта № 4669.. Відповідно до положень частини другої ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави 1893,20 грн витрат на залучення експерта.

Керуючись ст. 2, 7, 91, 124, 128, 129, 337, 369-371, 373, 374, 381, 382, 392, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Цивільний позов потерпілого - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР» () до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення завданої кримінальним проступком матеріальної шкоди задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь потерпілого від кримінального правопорушення Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР» () спричинену кримінальним проступком матеріальну шкоду в розмірі 304 (триста чотири) гривні 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи № 4669 від 12.06.2024 у розмірі 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 20 коп.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1