Номер провадження: 11-сс/813/1343/24
Справа № 522/4634/24 1-кс/522/4616/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2024 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310, ч.2 ст. 307 КК України, в рамках кримінального провадження №0000111, внесеного до ЄРДР 22 березня 2024 року,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області підполковник юстиції ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 строком на 60 (шістдесят) діб в межах строку досудового розслідування до 18 жовтня 2024 року.

Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі п`ятсот сімдесяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 741 100 (один мільйон сімсот сорок одна тисяча сто) гривень.

Ухвалюючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, а також наявністю ризиків, передбачених п.п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, які не зменшилися та продовжує існувати, а тому є необхідність подальшого тримання під вартою підозрюваного.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, з огляду наступне:

- пред`явлене повідомлення про підозру є необґрунтованим, оскільки у сторони обвинувачення відсутні будь-які докази щодо посіву або вирощування конопель ОСОБА_8 . У свою чергу, слідчий при обшуку вийшов за межі дозволеного ухвалою про дозвіл на обшуку, та здійснив обшук на території іншого домогосподарства за відсутності господаря, тобто за межами домоволодіння ОСОБА_8 , що свідчить про недопустимість доказів, отриманих при проведенні вказаної слідчої дії. Показання свідка ОСОБА_11 є сумнівними, оскільки жодних доказів на їх підтвердження не має. При цьому, свідок міг самостійно займатися незаконною діяльністю на період відсутності ОСОБА_8 ;

- сторона обвинувачення не довела існування встановлених слідчим суддею ризиків, що, в свою чергу, є обов`язковим;

- слідчий суддя залишив поза увагою, що ОСОБА_8 є інвалідом 2-ої групи, має захворювання головного мозку та стан його здоров`я є тяжким;

- розмір застави є непомірним для підозрюваного з урахування його майнового стану;

- в оскаржуваній ухвалі вказано, що клопотання погоджено заступником керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 , однак, вказане не відповідає дійсності, оскільки воно погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 ;

Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити розмір у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції, та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційній суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади забезпечення права на свободу та особисту недоторканність.

Згідно з вимогами ст.12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За вимогами ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності зазначених у статті 177 КПК України ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.

Відповідно до клопотання у провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000111 від 22.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку 2024 року (більш точні дата та час не встановлені) у громадянина України ОСОБА_8 виник злочинний умисел на незаконні посів та вирощування конопель, що містять наркотичні засоби.

У той же час, на виконання вказаного злочинного умислу, ОСОБА_8 придбав при невстановлених обставинах насіння конопель, що містять наркотичні засоби та засадив ними частину внутрішнього двору будинку за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку обігу наркотичних засобів, почав вирощувати їх з метою подальшого збуту.

У подальшому, під час проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , серед іншого виявлено: поліетиленовий пакет на zip-застібці з 10 пігулками жовтого кольору із тисненням «ЕА7», 1 пігулкою фіолетового кольору, 1 пігулкою рожевого кольору з тисненням «NETFLIX»; поліетиленовий пакет на zip-застібці з порошкоподібною речовиною білого кольору вагою брутто 6,9 гр.; подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору; 190 рослин конопель, які раніше незаконно посіяно ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку експерта Одеського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/116-24/12655-НЗПРАП від 11.07.2024, сто дев`яносто рослин сіро-зеленого кольору є рослинами роду коноплі, які віднесені до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини.

Згідно висновку експерта Одеського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/116-24/12634-НЗПРАП від 03.07.2024, надані на експертизу 10 (десять) таблеток жовтого кольору, з однієї сторони яких є тиснення «ЕА7», а з іншої сторони - роздільна полоса, які находились в полімерному пакеті з пазовим замком, 1 (одна) таблетка рожевого кольору, з однієї сторони якої є тиснення «NETFLIX», а з іншої сторони - роздільна полоса, яка знаходилась в полімерному пакеті з пазовим замком, 1 (одна) таблетка з однієї сторони фіолетового кольору з тисненням у вигляді бика, а з іншої сторони сірого кольору з тисненням «Red Bull» і роздільною полосою, яка знаходилась в полімерному пакеті з пазовим замком і нашарування речовини рожевого кольору, які знаходились на внутрішніх і зовнішніх поверхнях полімерного пакета з пазовим замком з емблемою «Toppits», містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін). Загальний кількісний вміст МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетаміну) становить 2,0976г.

Надана на експертизу речовина у вигляді грудочок білого кольору, яка знаходиться в полімерному пакеті з пазовим замком, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Кількісний вміст PVP в речовині у вигляді грудочок становить 3,888г. Надані на експертизу речовини рослинного походження в подрібненому стані, сіро-зеленого кольору, які знаходились в 4 (чотирьох) полімерних пакетах, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса канабісу в висушеному стані становить 560,45г.

В рамках вказаного кримінального провадження 23.06.2024 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310, та 09.08.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, із визначенням розміру застави у розмірі 1 816 800 гривень.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.07.2024 року ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, в рамках кримінального провадження №0000111, внесеного до ЄРДР 22 березня 2024 року,- залишено без змін.

Так, на виконання вимог ст.178 КПК України слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, відомості про нього в їх сукупності з урахуванням сімейного стану, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обставини його вчинення за пред`явленим повідомленням про підозру. Також надано оцінку доводам сторони обвинувачення про існування обставин, які як свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, так і що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме: отримати та дослідити відповіді оперативних підрозділів; необхідність проведення експертних досліджень комп`ютерної техніки; встановити та допитати інших свідків, які обізнані про обставини, які встановлюються під час досудового розслідування.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (наприклад, у рішенні в справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom від 30.08.1990, заяви №№ 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32, рішення у справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175).

Від фактів, які є причиною виникнення підозри не вимагається такого ж рівня переконливості, як від тих, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку. Крім того, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Оскільки на цій стадії встановлено нижчі критерії до стандарту доказування, які зобов`язують слідчого суддю з`ясувати лише наявність достатніх доказів, які виправдовують необхідність здійснення досудового розслідування та не передбачають обов`язку встановлення вини конкретної особи, на переконання апеляційного суду, у даному випадку сукупності зібраних органом досудового розслідування доказів достатньо для формування стійкого переконання у причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 307 КК України, тому підозра є обґрунтованою.

Що стосується тверджень захисника про те, що слідчий при обшуку вийшов за межі дозволеного ухвалою про дозвіл на обшуку, та здійснив обшук на території іншого домогосподарства, що свідчить про недопустимість доказів, отриманих внаслідок вказаної слідчої дії, апеляційний суд наголошує, що оцінка доказів з точки зору належності та допустимості, а загалом сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, надається судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, на іншій стадії провадження стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, при цьому, за результатами проведення судового розгляду також вирішенню підлягає питання стосовно наявності або відсутності в діях особи складу конкретного кримінального правопорушення, тобто, на теперішній час лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для застосування певного запобіжного заходу.

У свою чергу, апеляційний суд звертає увагу, що вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено положеннями ст. 309 КПК України. І цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає. Водночас, частиною 3 ст. 309 КПК України прямо передбачено, що скарги та інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

З урахуванням наведеного, сторона захисту наділена правом при проведенні підготовчого судового засідання надати свої заперечення проти ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук від 14.06.2024 року та ухвали слідчого судді, якою було узаконено обшук.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо відсутності (зменшення) існування ризиків, можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд зазначає наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (ч.1 ст.177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії (ч.2 ст.177 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки існування ризиків за ч.1 ст.177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного.

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги щодо відсутності або зменшення зазначених ризиків, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду тяжких злочинів, та, розуміючи, що за вчинення інкримінованого йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, тому, останній, перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ризик втечі, колегія суддів, оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, зокрема, ОСОБА_8 має двох доньок, які проживають за кордоном, та останній, неодноразово, з моменту ведення військового стану, перетинав державний кордон України, тобто підозрюваний має можливість перетнути державний кордон України та перебувати за межами постійного місця проживання, з метою переховування від слідства.

Окрім того, в зазначеному кримінальному провадженні продовжує існувати доведений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час досудове розслідування зазначеного кримінального провадження ще триває та наразі не зібрані всі докази, які мають суттєве значення для цього кримінального провадження.

Враховуючи, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у значній мірі підтверджується показаннями свідка, з ким особисто знайомий підозрюваний, тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК), апеляційний суд дійшов висновку, що вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу підозрюваним на свідка з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді, що підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинення іншого кримінальне правопорушення. Так, колегія суддів звертає увагу на обставини та характер розслідуваного кримінального правопорушення, зокрема, ОСОБА_8 ймовірно вчинив кримінальні правопорушення з корисливих мотивів, що свідчить про схильність останнього до протиправної поведінки.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що сторона обвинувачення довела у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і на які вказувала сторона обвинувачення, при цьому зі спливом часу проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні вірогідність існування зазначених ризиків не зменшилась. Тому твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про відсутність у матеріалах клопотання доказів, що підтверджують наявність встановлених слідчим суддею ризиків, на переконання колегії суддів є безпідставними, адже спростовуються достатньою сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд апеляційної інстанції використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п.1-5 ч.1 ст.177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На переконання апеляційного суду, досліджені під час судового засідання та встановлені слідчим суддею ризики свідчать, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою із визначенням певного розміру застави, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд звертає вагу, що слідчий суддя визначив розмір застави, який не перетворив обраний підозрюваному запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий суддя дійшов висновку, що розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

При збереженні раніше визначеного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував обставини можливого вчинення кримінальних правопорушень, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, майновий та сімейний стан підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру альтернативної застави, колегія суддів зазначає, що сторона захисту не надала докази щодо істотної зміни майнового стану підозрюваного або членів його сім`ї, які були враховані при визначенні первісного розміру застави.

Також належить прийняти до уваги практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження в апеляційній інстанції, а тому ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2024 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310, ч.2 ст. 307 КК України, в рамках кримінального провадження №0000111, внесеного до ЄРДР 22 березня 2024 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4