Справа № 487/7697/24
Провадження № 1-кс/487/5307/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області лейтенант поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000686 від 07.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 307 ч. 2 ч. 3 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 року слідчий СВ ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000686 від 07.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, про арешт майна, в якому просила накласти арешт на майно, що перебуває у приватній власності підозрюваного ОСОБА_5 , а саме об`єкту нерухомого майна 1/4 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд вищевказаного клопотання без її участі.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000686 від 07.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 307 ч. 2 ч. 3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, з метою збуту незаконно придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, зберігав з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці та 23.07.2024 близько 09:00, знаходячись на автостоянці біля перехрестя вул. Миколи Куліша та вул. Лавреньова у м. Херсоні, збув, шляхом продажу за 1200 гривень ОСОБА_7 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») речовину, яка відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-24/4827-НЗПРАП від 16.09.2024, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить 0,5278 г., яку в подальшому вилучили працівники поліції в ході огляду 23.07.2024 за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечної психотропної речовини.

Також, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи свою злочинну діяльність, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, повторно, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, незаконно, з метою збуту придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, зберігав з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці та 20.08.2024 близько 10:45, знаходячись у парку «Шуменський» за адресою: м. Херсон, проспект Святих Кирила та Мефодія, збув, шляхом продажу за 1200 гривень ОСОБА_7 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») речовину, яка відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-24/4828-НЗПРАП від 16.09.2024, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить 0,5584 г., яку в подальшому вилучили працівники поліції в ході огляду 20.08.2024 за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинені повторно.

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкт нерухомого майно встановлено, що квартирне приміщення що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 що на праві приватної власності у розмірі 1/4 частки належить ОСОБА_5 .

16.09.2024 за погодженням з Херсонською обласною прокуратурою ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України.

Санкцією частини 2 статті 307 КК України передбачено у вигляді покарання позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, частини 3 статті 307 КК України позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту майна, що перебуває у приватній власності підозрюваного ОСОБА_5 , а саме об`єкту нерухомого майна 1/4 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що перебуває у приватній власності підозрюваного ОСОБА_5 , а саме об`єкт нерухомого майна 1/4 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому СВ ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1