Справа № 459/319/20
Провадження № 1-в/459/84/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Шептицький подання фахівця Червоноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області стосовно громадянина ОСОБА_4 про приведення вироку суду у відповідність згідно з чинним законодавством,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2024 року фахівець Червоноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області звернувся до суду із вказаним поданням, в якому послався на те, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 16.01.2024 за ч. 1 ст. 125, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком у 2 роки. 09.08.2024 набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX (далі - Закон). Цим Законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить у 2020 році 2102,00 грн, у 2021 році 2270,00 грн. Згідно вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 16.01.2024 сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_4 за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України становить 223,76 грн, та за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України становить 2000 грн. Ураховуючи викладене, просить розглянути питання щодо приведення вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 16.01.2024 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до діючого законодавства.

У судовому засіданні прокурор не заперечив щодо задоволення подання.

Засуджений, представник уповноваженого органа з питань пробації, у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду подання, заяв, клопотань не подавали.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення подання з огляду на таке.

Судом установлено, що ОСОБА_4 16.01.2020 вчинив крадіжку на загальну суму 223,76 грн та 15.11.2021 заволодів чужим майном, шляхом зловживання довірою, вартістю 2000 грн, був засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 16.01.2024 за ч. 1 ст. 125, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання: за ч.1 ст.125 КК України у виді 100 год. громадських робіт, за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набрав законної сили 16.02.2024 та звернений до виконання.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку видно, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, вчинене ОСОБА_4 16.01.2020, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України 15.11.2021.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102,00 грн, відповідно 50 відсотків від його розміру (соціальна пільга) становив 1051,00 грн.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми станом на момент вчинення діяння, за яке засуджений ОСОБА_4 становить 2102,00 грн.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн, відповідно 50 відсотків від його розміру (соціальна пільга) становив 1135,00 грн.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми станом на момент вчинення діяння, за яке засуджений ОСОБА_4 становить 2270,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Ураховуючи те, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженого від призначеного покарання за вироком суду в частині засудження за ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Судом враховано, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 16.01.2024 року ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 год. громадських робіт, яке було поглинуто покаранням за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст 190 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України. Так як ч. 1 ст. 125 КК України не підпадає під декриміналізацію, а кримінальна караність частини діянь, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , усунута, суд доходить висновку про те, що ОСОБА_4 необхідно вважати засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 год. громадських робіт, без застосування ч. 1 ст.70 КК України.

Керуючись ст. 5, КК України, ст.ст.537, 539 КПК України

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити від покарання, призначеного вироком Червоноградського міськогосуду Львівської області від 16.01.2024 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 16.01.2024 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 год. громадських робіт.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1