ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1740/24 Справа № 199/6303/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2024 року про повернення скарги заявнику,

за участю:

скаржника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2024 року повернуто скаргу ОСОБА_6 , оскільки останнім не надано доказів винесення постанови про відмову дізнавача у визнанні його потерпілим або будь-якої іншої форми відмови дізнавача, яка може бути оскаржена під час досудового розслідування. Бездіяльність слідчого в частині невизнання особи потерпілою від кримінального правопорушення згідно зі ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не оскаржується, а тому скарга підлягає поверненню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та визнати його потерпілим на підставі вимог ст. 55 КПК.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається те, що слідчий суддя повернула його скаргу, оскільки заявником не надано доказів винесення постанови про відмову у визнанні його потерпілим, хоча він в своїй скарзі до слідчого судді оскаржував саме бездіяльність слідчого, який повинен був надати йому постанову про визнання його потерпілим, проте не зробив цього на теперішній час. Вважає, що ним виконано вимоги ч. 2 ст. 55 КПК і ним подано заяву про вчинення кримінального правопорушення та про визнання його потерпілим ще 25.04.2024.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав подану ним апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 24 КПК законодавчо передбачено гарантоване право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК).

Як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_6 25 квітня 2024 року звернувся з заявою до прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра з заявою про вчинення кримінального правопорушення стосовно нього, внесення відомостей до ЄРДР та визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

05 вересня 2024 року ОСОБА_6 подав скаргу до слідчого судді на бездіяльність слідчого, в якій зазначив, що 02 травня 2024 року за його заявою були внесені відомості до ЄРДР за № 0000211, однак відповідно до його заяви від 24 квітня 2024 року він просив також визнати його потерпілим, що не відбулося до теперішнього часу, тому просив слідчого суддю зобов`язати слідчого вчинити процесуальну дію - визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшов висновку про повернення скарги ОСОБА_6 , оскільки останнім не надано доказів винесення постанови про відмову дізнавача у визнанні його потерпілим або будь-якої іншої форми відмови дізнавача, яка може бути оскаржена під час досудового розслідування, а бездіяльність слідчого в частині невизнання особи потерпілою від кримінального правопорушення згідно зі ст. 303 КПК не підлягає оскарженню.

Проте апеляційний суд з таким висновком слідчого судді не може погодитися в повній мірі, виходячи з такого.

Частиною 1 ст. 303 КПК передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність слідчого, прокурора, дізнавача, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Разом з тим, на досудовому провадженні згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК можуть бути оскаржені також рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до частини 1 статті 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди...

Законодавцем чітко встановлюється в частині 2 статті 55 КПК момент виникнення прав та обов`язків потерпілого (визначені статтями 56, 57 КПК), яким є подання заяви про скоєння стосовно нього кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що КПК не встановлює обов`язок слідчого чи прокурора прийняття окремого процесуального документа (наприклад, у формі постанови про визнання/залучення особи як потерпілого), а нормами статті 55 КПК передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи саме з моменту подання заяви про скоєння стосовно нього кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Водночас, у разі прийняття рішення слідчого, прокурора, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим, що має бути оформлено у виді окремого процесуального документа, таке рішення підлягає оскарженню відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК у строк, визначений статтею 304 КПК.

Таким чином, за відсутності відповідної постанови про відмову у визнанні потерпілим, така бездіяльність слідчого, про яку зазначає в скарзі ОСОБА_6 щодо невизнання його потерпілим, не підлягає оскарженню відповідно ст. 303 КПК.

Слідчий суддя, встановивши відсутність відповідної постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 або будь-якої іншої форми відмови дізнавача, дійшов висновку, що бездіяльність слідчого в частині невизнання особи потерпілою не підлягає оскарженню відповідно до ст. 303 КПК, тому повернув скаргу останньому, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 304 КПК.

Тобто, фактично слідчий суддя на стадії вирішення питання щодо прийнятності такої скарги повинен був відмовити у відкритті провадження, а не повернути скаргу ОСОБА_6 , оскільки за вимогами ч. 4 ст. 304 КПК слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Водночас скасування такої ухвали слідчого судді в будь-якому разі не призведе до розгляду скарги по суті, адже під час нового розгляду слідчий суддя все одно повинен буде відмовити у відкритті провадження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що у ситуації, коли слідчий суддя повинен був відмовити у відкритті провадження за скаргою на стадії вирішення питання про її прийнятність, проте натомість він її повернув, зазначивши, що така бездіяльність слідчого не підлягає оскарженню, водночас скасування такої ухвали слідчого судді з призначенням нового розгляду все одно не призведе до розгляду скарги по суті, у зв`язку з чим апеляційна скарга потерпілого не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2024 року про повернення скарги заявнику залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4