Провадження № 1-кп/643/332/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова об`єднане кримінальне провадження за № 0003518 від 12.07.2020, № 0001710 від 10.09.2021 за обвинуваченням

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в м. Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 19.06.2009 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 28.11.2011 з Олексіївської ВК Харківської області (№25); 11.04.2013 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням терміном 3 роки; 18.03.2015 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі; 16.09.2015 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі, звільненого 21.10.2016 з Олексіївської ВК Харківської області (№25); 07.12.2017 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, 26.07.2019 звільненого умовно-достроково на невідбуту частину покарання строком 3 місяці 6 днів з Харківської ВК (№43) на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.07.2019; 04.03.2024 вироком Ленінського районного суду м. Харкова ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки три місяці, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

На підставі ухвали Московського районного суду м. Харькова ОСОБА_5 , засудженого 12.06.2024 вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 (п`ять) років 3 місяці позбавлення волі, тимчасово залишено на час розгляду Московським районним судом м. Харкова кримінального провадження № 643/17020/20 за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

У судовому засіданні 24.09.2024 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України № 0003518 від 12.07.2020, за епізодом події якого мали місце 11.07.2020 у зв`язку з набранням законної сили 09.08.2024 ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024.

Обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі підтримав клопотання захисника, яке прохав задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_6 звернулась до суду з письмовою заявою, в якій прохала розгляд справи провести за її відсутності, цивільний позов не заявляла.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо закриття провадження.

Суд заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 11.07.2020 приблизно о 11 годині 00 хвилини зайшов через відчинені двері до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_7 , та побачив, що у приміщенні відсутній персонал вказаного закладу. Далі, ОСОБА_5 , діючи за раптово виниклим злочинним наміром, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливим мотивом, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до барної стійки, доступ до якої обмежений для відвідувачів, та, будучи впевненим, що за барною стійкою знаходяться матеріальні цінності, та, маючи на меті заволодіти ними, перехилився за барну стійку, та, простягнувши руку, дістав картонну коробку з грошима в сумі 2000 гривень, які зберігались за стійкою, та належали ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадені грошові кошти, з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2000 гривень.

Ці умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

09 серпня 2024 року набрав законної сили ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Згідно зазначеного Закону ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян є дрібним викрадення чужого майна (станом на час подій, у відповідності до вимог п. 169.1.1 ст. 169 Розділу ІV, п. 5 Розділу ХХПК України).

Відповідно до ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Велика Палата Верховного Суду у постанові № 0306/7567/12, вказала, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

З урахуванням викладеного, вартості викраденого майна, яка не перевищує двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на час скоєння кримінального правопорушення, кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України № 0003518 від 12.07.2020, за епізодом події якого мали місце 11.07.2020 слід закрити, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Клопотань стосовно питання про вирішення долі речових доказів по справі до суду не надходило.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 372, 479-2 КПК України, ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, ст.58 Конституції України, ст.4, 5 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0003518 від 12.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в м. Харкова, громадянина України, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Копію даної ухвали направити до відділу поліції № 2 ХРУП ГУНП в Харківської області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в м. Харкова до адміністративної відповідальності за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення діянь, кримінальне провадження щодо яких закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Копію ухвали направити для відома до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1