Справа № 461/9179/24
Провадження № 1-кс/461/7109/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

15.11.2024 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Яр Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, не депутата, не адвоката, працюючого у ТзОВ «ВЕГ-Трейд» на посаді оператора клейового устаткування, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001159 від 13.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч 2 ст. 286 КК України.

Старший слідчий ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , покликаючись на те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, або без такого. Також вказує, що у результаті дій підозрюваного, які виразилися в грубому порушенні вимог Правил дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_7 загинула на місці пригоди.

Орган досудового розслідування вказує на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисники, кожен окремо, у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили. Просили розглянути питання застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту або визначити розмір застави. Також, сторона захисту просила врахувати позитивні дані про особу підозрюваного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з нижченаведених доводів та мотивів.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбачених у вказаній статті.

Органом досудового розслідування дії підозрюваного кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України за викладених у повідомленні про підозру обставин.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. Санкція частини 2 статті 286 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Таким чином, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 віднесено до категорії тяжких.

Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

З матеріалів клопотання встановлено, що 13.11.2024 о 15:20 год. ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

14.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця пригоди від 13.11.2024 та додатками до нього, відеозаписом настання дорожньо-транспортної пригоди, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, аналіз обсягу і змісту наведених доказів підтвердження обґрунтованості підозри, є достатнім, в тому числі для переконання стороннього спостерігача, у тому, що підозрюваним могло бути вчинено інкриміноване кримінальне правопорушення.

На даній стадії слідчим та прокурором, з посиланням на наведені вище докази, наведено переконливі факти того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні правопорушення, яке йому інкримінується.

Беручи до уваги вагомість наявних доказів того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий стан, ступінь соціальних зв`язків, характер інкримінованого злочину, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, приходжу до переконання, що обставини визначені ст. 177 КПК України у світлі наявних даних про особу підозрюваного та характер вчинення злочину, в якому він підозрюється відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі кримінального провадження.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що такі є вмотивованими.

Характер інкримінованого особі правопорушення, санкція статті за якою кваліфіковано дії підозрюваного, дані про його соціальні зв`язки вказують на ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, оцінюючи ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує положення ст. ст. 23, 94 КПК України, згідно яких суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а жоден доказ не має наперед встановленої сили. Отже, виходячи зі стадії даного кримінального провадження, має місце реальний ризик, впливу на свідків, які станом на момент розгляду даного клопотання не допитані судом.

Крім того, той факт, що на момент розгляду даного клопотання досудове розслідування триває, а отже не зібрані усі докази у межах даного кримінального провадження, не проведений весь комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, вказує на те, що ризики наведені слідчим у клопотанні мають місце і є обґрунтованими.

При вирішенні питання продовження строку дії запобіжного заходу слідчим суддею беруться до уваги дані про вік та стан здоров`я підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його соціальні зв`язки. Водночас, в ході розгляду клопотання обставин, які перешкоджають застосуванню запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного не встановлено. У свою чергу, доводи сторони захисту, не спростовують наведених ризиків.

Так, слідчий суддя приймає до уваги доводи сторони захисту щодо того, що підозрюваний був затриманий не одразу після ДТП, а також враховує позитивні дані про його особу. Натомість, той факт, що підозрюваний мав можливість одразу після ДТП вчинити дії спрямовані на переховування від органів досудового розслідування, але цього не зробив, не може однозначно свідчити про те, що підозрюваний, освідомивши наслідки ймовірного притягнення до кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, не вчинить таких дій у майбутньому.

Крім того, доводи сторони захисту про відсутність існування ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, відхиляються з огляду на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза будь-яким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Варто також відзначити, що факт примирення з потерпілими не спростовує вищезазначених ризиків, адже потерпіла ще не допитувалась судом. Більше того, за інкримінованою підозрою, внаслідок ДТП загинула людина, тобто спричинено непоправну шкоду, усунути яку неможливо.

У даному конкретному випадку, ризики визначені ст. 177 КПК України є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України.

Приймаючи рішення за клопотанням, враховую також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

З урахуванням наведеного, оцінивши наявні у клопотанні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним у справі ризикам. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

При цьому, доводи сторони захисту стосовно підстав застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу оцінюються слідчим суддею в сукупності з вищенаведеними ризиками, характером інкримінованого злочину. Водночас, встановлені в ході розгляду клопотання відомості щодо особи підозрюваного та його характеризуючи дані, не спростовують доводи органу досудового розслідування в частині наявності законних підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, з метою забезпечення належного виконання

підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, відносно нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 .

Строк дії ухвали до 11 січня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1