КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/4927/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2024 року старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволено.

Застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15 липня 2024 року включно.

Не погоджуючись з указаною ухвалою підозрювана ОСОБА_7 05 та 07 липня 2024 року направила до суду дві ідентичні за змістом та вимогами апеляційні скарги, в яких просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст ухвали слідчого судді було оголошено за її та її захисника відсутності і станом на час звернення з апеляційною скаргою їй не направлено; оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати.

Уважає, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, є необґрунтованою та невмотивованою.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що раніше при розгляді аналогічного клопотання сторони обвинуваченого щодо іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні слідчим суддею ОСОБА_1 було заявлено самовідвід з мотивів наявності у нього конфлікту інтересів, а також його зацікавленості у вирішенні даної судової справи, який ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2024 року у справі №757/22665/24-к задоволено.

На підставі викладеного зазначає, що розгляд клопотання від 17 травня 2024 року про застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відбувся неуповноваженим слідчим суддею.

23 липня 2024 року до апеляційного суду надійшли письмові пояснення від захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , в яких останній просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді суду першої інстанції та вказує, що слідчий суддя ОСОБА_1 на момент початку судового розгляду по даній справі вже знав про існування підстав, що виключають його участь як слідчого судді в кримінальному провадженні №0000862 від 07 жовтня 2021 року, в рамках якого розглядалась дана справа.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 , її захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статей 7, 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 частини третьої статті 395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом частини першої статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання про обрання запобіжного заходу розглядалось за участі підозрюваної та її захисника, проте оголошення повного тексту ухвали слідчого судді відбулось за відсутності учасників кримінального провадження.

Згідно матеріалів справи копія оскаржуваної ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2024 року підозрюваній ОСОБА_7 , яка знаходиться під вартою, не направлялась.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи підозрюваної про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000862 від 07 жовтня 2021 року, у тому числі за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 212, частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 209, частиною п`ятою статті 27, статтею 219 КК України.

17 травня 2024 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною третьою статті 212, частиною третьою статті 209 та статтею 219 КК України, за відповідними ступенями співучасті відповідно до статті 27 КК України.

Згідно даних протоколу затримання від 17 травня 2024 року цього ж дня об 11 год. 41 хв. ОСОБА_7 затримано у порядку пункту 4 частини першої статті 208 КПК України.

18 травня 2024 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням, погодженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , в якому просив застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2024 року задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 липня 2024 року включно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею станом на день розгляду клопотання встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 212, частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 209, частиною п`ятою статті 27, статтею 219 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Як уважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи їх достатність для висновку про причетність ОСОБА_7 до інкримінованих їй кримінальних правопорушень, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй злочинів.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , їх наслідки, характер та обставини інкримінованих їй дій, дані про особу підозрюваної, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених пунктами 1, 3-5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя станом на день розгляду клопотання дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому, застосувавши до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до положень пункту 4 частини четвертої статті 183 КК України, не визначив їй розмір застави, оскільки ОСОБА_7 , серед іншого, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого статтею 255 КК України.

У рішенні «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що національні судові органи повинні брати до уваги усі обставини справи, та зважати на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи у сукупності з даними про особу підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені пунктами 1, 3-5 частини першої статті 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю інкримінованих їй кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого, колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу.

Окрім того, згідно матеріалів кримінального провадження, ухвалою Київського апеляційного суду від 06 червня 2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2024 року - без змін.

Доводи скаржника про те, що раніше при розгляді аналогічного клопотання сторони обвинуваченого щодо іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні слідчим суддею ОСОБА_1 було заявлено самовідвід з мотивів наявності у нього конфлікту інтересів, а також його зацікавленості у вирішенні даної судової справи, який ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2024 року у справі №757/22665/24-к задоволено, не заслуговують на увагу суду та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали за викладених апелянтом підстав.

Окрім того, колегією суддів установлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2024 року у справі №757/22665/24-к заяву слідчого судді ОСОБА_1 про самовідвід - задоволено.

Відведено слідчого суддю ОСОБА_1 від розгляду судового провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000862 від 07 жовтня 2021 року щодо підозрюваного ОСОБА_12 .

Таким чином, слідчого суддю ОСОБА_1 за його заявою про самовідвід відведено від розгляду судового провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000862 від 07 жовтня 2021 року лише щодо підозрюваного ОСОБА_12 , а отже підстави для скасування ухвали слідчого судді у даній справі відносно підозрюваної ОСОБА_7 з тих мотивів, що розгляд клопотання відбувся неуповноваженим слідчим суддею, відсутні.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2024 року.

Апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3