У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000863 від 14.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2024 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про арешт майна, а саме: транспортного засобу BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, 2003 року випуску, власником якого є ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на автомобіль BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, 2003 року випуску, власником якого є ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ; ключа від автомобіля BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 ; два медичних шприца з невідомою речовиною, які ОСОБА_4 добровільно надав з салону автомобіля BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 ; з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, прийняття процесуальних рішень.

Обґрунтовуючи клопотання дізнавач посилається на те, що підставою внесення відомостей до ЄРДР за № 0000863 є рапорт поліцейського УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_6 про те, що 14.10.2024 приблизно о 01:20 годині, під час патрулювання Деснянського району у складі екіпажу Рубін 304, за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 2, спільно з екіпажем НОМЕР_5 , який оформлював адміністративний матеріал за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в салоні автомобіля BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 , візуально на правому пасажирському сидінні було виявлено два шприци з світло-коричневою речовиною невідомого походження.

14.10.2024 в період часу з 02:28 години по 02:41 годину, за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено огляд місця події за участі ОСОБА_4 з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального проступку.

В ході огляду ОСОБА_4 добровільно надав працівникам поліції наступне:

- транспортний засіб BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, 2003 року випуску, власником якого є ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на автомобіль BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, 2003 року випуску, власником якого є ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ;

- ключ від автомобіля BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 ;

- два медичних шприци з невідомою речовиною, які ОСОБА_4 добровільно надав з салону автомобіля BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником автомобіля марки BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування були підстави провести огляд з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального проступку для встановлення всіх обставин кримінального провадження разом з іншими зібраними під час досудового розслідування доказами, в тому числі вилучення транспортного засобу BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_4 , оскільки ч.1 ст. 309 КК України передбачає незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Тимчасово вилучене майно під час огляду визнано речовим доказом та визначено місце зберігання.

Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження тимчасово вилученого майна, зазначеного в клопотанні, іншим способом перешкоджати досудовому розслідуванню, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності, - необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, на думку дізнавача, є накладення арешту на вказане майно.

В судовому засіданні дізнавач підтримав клопотання та просив задовольнити його за наведених в ньому обставин.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, наголошував на його необґрунтованості, зазначав, що транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію та ключі не мають жодних ознак речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши думку дізнавача, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, дізнавач звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, оскільки є підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання дізнавача відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, подане ним в строк, передбачений ч.5 ст. 171 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч.1, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Дізнавач в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучене в ході огляду майно, а саме: два шприци з невідомою речовиною, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, вимоги, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає частковому задоволенню, оскільки вказане в клопотанні майно, а саме, шприци з невідомою речовиною, відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Задовольняючи частково клопотання дізнавача про арешт майна слідчий суддя зазначає, що не може бути накладено арешт на інше майно, а саме: транспортний засіб BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на автомобіль BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 ; ключ від автомобіля BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, є наркотичні засоби. Дізнавачем не обґрунтовано, яким чином транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ від нього можуть вплинути на хід досудового розслідування зазначеного кримінального проступку. Крім того не зазначено, яким чином не застосування арешту даного майна може вплинути на хід досудового розслідування, на прийняття законних процесуальних рішень та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. Не зазначено, яким саме чином дане майно може бути використано в ході досудового розслідування.

Слідчий суддя також звертає увагу, що накладення арешту на майно особи, безумовно, є втручанням у право особи на володіння ним та становить певний тягар для такої особи. Конституція України прямо встановлює заборону протиправного позбавлення власника права власності (частина четверта статті 41). Непорушність цього права означає передусім невтручання будь-кого у здійснення власником своїх прав щодо володіння, користування та розпорядження майном, заборону будь-яких порушень прав власника щодо його майна всупереч інтересам власника та його волі.

Незважаючи на те, що право власності не є абсолютним, тобто може бути обмежене, однак втручання у це право може здійснюватися лише на підставі закону з дотриманням принципу юридичної визначеності та принципу пропорційності, який вимагає досягнення розумного співвідношення між інтересами особи та суспільства. При обмеженні права власності в інтересах суспільства пропорційними можуть вважатися такі заходи, які є менш обтяжливими для прав і свобод приватних осіб з-поміж усіх доступних для застосування заходів.

Дізнавачем не доведено, що такий захід забезпечення кримінального провадження щодо кримінального проступку за ч.1 ст. 309 КК України, як накладення арешту на автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та ключі, із забороною користування та розпорядження, що, безумовно, є найбільш обтяжливим для власника, є пропорційним та перебуває у розумному балансі між інтересами суспільства та власника майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000863 від 14.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 14.10.2024 року, за участі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме: два медичних шприци з невідомою речовиною, які ОСОБА_4 добровільно надав з салону автомобіля BMW моделі 530D д.н.з. НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, прийняття процесуальних рішень.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1