ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5952/22 Номер провадження 11-сс/814/308/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 03 квітня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2022 року за №0000199, залишено без задоволення скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Степанівка Кременчуцького р-ну Полтавської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що: перевіркою матеріалів провадження не встановлено порушень органом досудового розслідування процесуального порядку при здійсненні повідомлення ОСОБА_8 про підозру, які були би підставою для його скасування; згадане повідомлення про підозру відповідає за формою положенням ст.277 КПК України; його вручено слідчим із дотриманням вимог ст.278 КПК України; сукупність отриманих по справі доказів свідчить про те, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 03 квітня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану ним скаргу на повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що сторона обвинувачення не надала підтвердження належного виконання процедури вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру, порушила вимоги ч.1 ст.278, ст.ст.135, 136 КПК України та право на захист підозрюваного, так як: вперше ОСОБА_8 про наявність щодо нього кримінального провадження стало відомо в ході розгляду 07 березня 2024 року слідчим суддею клопотання про застосування йому запобіжного заходу; 01 вересня 2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_8 не вручалось, про його наявність не повідомлялось, права підозрюваного не роз`яснювались, а з приводу факту складення повідомлення про підозру ОСОБА_8 дізнався після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; вручення повідомлення про підозру в порядку ст.135 КПК України було можливим у випадку встановлення відсутності ОСОБА_8 за місцем проживання; дружина ОСОБА_8 ОСОБА_9 не отримувала повідомлення про підозру, відмовившись від його отримання, слідчий не ознайомив її зі змістом цього документа, а також про вказані вище події ОСОБА_9 не повідомляла ОСОБА_8 ; залишення повідомлення про підозру керівництву ОСОБА_9 не має правових наслідків і суперечить приписам КПК України, оскільки ОСОБА_8 не пов`язаний трудовими відносинами з керівництвом своєї дружини; підписане понятими повідомлення про підозру від 01 вересня 2023 року не містить наведення прав підозрюваного.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчила матеріали судового й кримінального проваджень, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України регламентує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2022 року за №0000199 (т.1 а.к.п.1-2).

Досудовим розслідуванням установлено, що 28 серпня 2022 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_8 біля ділянки АДРЕСА_2 . у ході конфлікту з ОСОБА_10 умисно наніс їй три удари руками, зжатими в кулак, у ділянку голови та один удар правою ногою в ділянку лівої гомілки, заподіявши ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Такі дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України як умисне заподіяння потерпілій середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я (т.2 а.к.п.40).

Як убачається з матеріалів справи, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується вагомими доказами в матеріалах кримінального провадження, з аналізу яких стороною обвинувачення правильно встановлено, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги, які зводяться до необхідності скасування повідомлення про підозру через порушення порядку її повідомлення ОСОБА_8 та недотримання стороною обвинувачення під час цього приписів кримінального процесуального закону, є безпідставними.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.42 КПК України передбачено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Виділяють кілька підходів до розуміння поняття «здійснення повідомлення про підозру». Перший підхід полягає в розумінні повідомлення про підозру як процесуального рішення, прийнятого уповноваженим на це органом/посадовою особою з підстав та в порядку, визначеному КПК України, другий підхід - сукупність ряду послідовних процесуальних дій, які охоплюють собою окремі етапи.

Із системного аналізу норм глави 22 КПК України слідує, що процедуру здійснення повідомлення про підозру особі можна умовно поділити на такі етапи:

1) етап прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру, який передбачає перевірку підстав здійснення такого повідомлення згідно з ч.1 ст.276 КПК України, дотримання процесуальних гарантій під час проведення тих чи інших слідчих або оперативно-розшукових дій чи застосування запобіжних заходів, які вчинялись до моменту здійснення такого повідомлення. На цьому етапі відбувається формування волевиявлення уповноваженої посадової особи (слідчого або прокурора) про необхідність здійснення повідомлення про підозру. При цьому, законодавство передбачає можливість (у разі необхідності) зміни волевиявлення щодо здійснення повідомлення про підозру у формі зміни раніше повідомленої або ж повідомлення нової підозри за правилами, визначеними ст.279 КПК України;

2) етап об`єктивації/вираження сформованого внутрішнього волевиявлення уповноваженої посадової особи щодо прийнятого рішення в зовнішню форму шляхом складання тексту повідомлення про підозру відповідно до вимог, передбачених ст.277 КПК України, та його підписання;

3) етап доведення інформації до відома адресата, щодо якого прийняте рішення з приводу повідомлення про підозру, шляхом безпосереднього вручення його тексту особі згідно зі ст.278 КПК України.

За ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені ст.42 КПК України.

Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Відповідно до ст.277 КПК України повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

За змістом ч.3 ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених КПК України, в порядку, передбаченому главою11 КПК України, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.135 глави 11 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 01 вересня 2023 року слідчим ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та в цей же день через неможливість вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру особисто, стороною обвинувачення було застосовано в дію положення ч.1 ст.278 КПК України для повідомлення про підозру, а саме «у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень». Як слідує з матеріалів кримінального проваджень, поліцією з метою вручення повістки про виклик було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , але ОСОБА_8 постійно переховувався від поліцейських, уникав усіляких контактів із метою неотримання повістки про виклик, створюючи перешкоди для здійснення досудового розслідування, та йому не вдалося вручити повістку про виклик (т.1 а.к.п.165-166, т.2 а.к.п.40-43). Виїзди за місцем проживання ОСОБА_8 із метою вручення йому повістки про виклик поліцією здійснювались також попередньо і не призвели до забезпечення явки ОСОБА_8 .

Водночас, усупереч доводам апелянта, до письмового повідомлення про підозру від 01 вересня 2023 року долучено пам`ятку про права та обов`язки підозрюваного (т.2 а.к.п.42-43).

Для повідомлення ОСОБА_8 про підозру в порядку ст.ст.135, 278 КПК України органом досудового розслідування вжито такі заходи.

01 вересня 2023 року через відсутність даних про місце знаходження ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру його дружині ОСОБА_9 , яка відмовилась отримувати вказане повідомлення з долученою пам`яткою про права та обов`язки підозрюваного, ознайомлюватись із ними, й залишено ці документи керівництву за місцем роботи ОСОБА_9 . При цьому, слідчий повідомив ОСОБА_9 про особу, якій це повідомлення адресоване, та суть інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується даними відеозапису, записаного на технічному носієві інформації, та засвідчено підписано двох понятих. Відмова ж ОСОБА_9 від отримання повідомлення про підозру та ознайомлення з його змістом не є порушенням порядку вручення повідомлення про підозру та підставою для висновку про нездійснення органом досудового розслідування таких дій (т.2 а.к.п.40-44);

Затим органом досудового розслідування додатково направлено поштою повідомлення про підозру за відомим місцем проживання ОСОБА_8 : АДРЕСА_1 , яке не оспорюється та констатується самим ОСОБА_8 у складених ним процесуальних документах, що підтверджується супровідним листом слідчого й копією фіскального чека закладу поштового зв`язку (т.2 а.к.п.49-52).

Про факт відсутності ОСОБА_8 за місцем проживання та його переховування від органу досудового розслідування свідчать і перебування в розшуку ОСОБА_8 , вжиття органом досудового розслідування численних заходів для встановлення його місця знаходження, судові рішення слідчих суддів про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування йому запобіжного заходу та проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 із метою встановлення місця знаходження, затримання та доставки до суду останнього, зміст протоколів обшуків із додатками, відповідно до яких неодноразово було встановлено, що ОСОБА_8 за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) був відсутнім.

07 березня 2024 року ОСОБА_8 затримано на підставі ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 13 жовтня 2023 року по вул. Залізничній, 11 у с. Щербаки Кременчуцького р-ну Полтавської обл. і цього ж дня вручено ОСОБА_8 письмове повідомлення про підозру, оголошено та роз`яснено йому права та обов`язки підозрюваного, що неодноразово засвідчено підписом ОСОБА_8 . Про те, що роз`яснення прав не було формальним, свідчить зміст повідомлення про підозру, в якому детально викладені права підозрюваного, записи в тексті повідомлення про підозру, засвідчені підписом ОСОБА_8 , відповідно до яких йому права та обов`язки як підозрюваному зрозумілі (т.2 а.к.п.1-3, 40-43).

07 березня 2024 року слідчим суддею Автозаводського районного суду м. Кременчук застосовано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено на нього обов`язок прибувати до слідчого, прокурора й суду за першою вимогою в межах строку досудового розслідування до 30 квітня 2024 року (т.2 а.к.п.57-60).

На думку апеляційного суду, в цьому конкретному випадку в сторони обвинувачення були законні підстави застосовувати порядок повідомлення про підозру, передбачений ст.135 КПК України.

Таким чином, перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів не вбачає порушень норм КПК України, які би свідчили про необхідність скасування повідомлення ОСОБА_8 про підозру, оскільки вказане повідомлення відповідає за своїм змістом вимогам ст.277 КПК України, та відповідно до ст.278 КПК України з урахуванням положень ст.135 КПК України здійснювалось у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.

Водночас слід зазначити, що наразі це кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 перебуває на стадії судового провадження та останній має статус обвинуваченого, що підтверджується даними повідомленням Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області, офіційного веб-порталу «Судова влада України» та Єдиного державного реєстру судових рішень. Між тим, оцінка висунутого особі обвинувачення та допустимості доказів належить до виключеної компетенції суду, що розглядає справу по суті.

Ураховуючи викладене вище, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 03 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4