Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кс/644/1611/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001418 від 24.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 317 КК України

про арешт майна

УСТАНОВИВ:

02.12.2024 до суду подано відповідне клопотання. На обґрунтування клопотання зазначено, що СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001418 від 24.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 317 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 23.09.2024 надійшла заява від ОСОБА_5 , який просить прийняти міри до малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_6 , який надає своє приміщення на території Індустріального району м. Харкова для вживання наркотичних засобів.

На підставі ухвали слідчого судді від 06.11.2024, з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення у вигляді, предметів, а саме: (медичні шприци, розчини для ін`єкції, марлеві та ватні тампони, які містять на собі нашарування та інші сліди наркотичних засобів чи психотропних речовин), які можуть та матимуть значення речових доказів, доступ до яких неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування таких речей, а також виявлення осіб, які організували місце для незаконного вживання, виробництва чи виготовлення наркотичних засобів тощо, слідчим СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , 27.11.2024 у період часу з 15:26 до 15:58 год., проведено обшук у приміщені квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході обшуку зазначеної квартири у кімнаті яка розташована з правої сторони по коридору вищевказаної квартири було виявлено та вилучено паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, який упаковано до сейф-пакету НПУ № ICR0230982; 2 скляні піпетки з нашаруванням невідомої речовини до яких закріплені пластикові трубки, які упаковані до сейф-пакету НПУ №ICR0230983.

Слідчий в клопотанні зазначає, що підставою і метою арешту майна є позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вилученим під час обшуку майном, оскільки щодо нього існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом правопорушення. Вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні визнано речовим доказом та стосовно нього заплановано проведення відповідної судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6. дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів. Таким чином арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно; арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Сторона обвинувачення до суду не з`явилась, слідчий ОСОБА_3 надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Власники майна до суду не прибули, що не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що ВП №1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області за процесуального керівництва Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001418 від 24.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 317 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 06.11.2024, 27.11.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено вказані в клопотанні речі.

Постановою слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 27.11.2024, визначені в клопотання речі, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001418 від 24.09.2024.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Слідчим в клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя погоджується із викладеними в клопотанні доводами щодо необхідності з метою призначення відповідних судових експертиз, а також для збереження та речових доказів накласти арешт на відповідне вилучене майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001418 від 24.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 317 КК України про арешт майна.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 27.11.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, який упаковано до сейф-пакету НПУ № ICR0230982;

-2 скляні піпетки з нашаруванням невідомої речовини до яких закріплені пластикові трубки, які упаковані до сейф-пакету НПУ №ICR0230983.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1