У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 15 грудня 2022 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 грудня 2022 року, задоволено клопотання адвоката ОСОБА_7 та закрито кримінальне провадження №0000114, відомості про кримінальне правопорушення в якому 12.03.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв?язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених статтею 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

Цією ухвалою грошові кошти у сумі 148860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень, внесені заставодавцем ОСОБА_8 , як застава за ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2022 у справі №299/1510/22, відповідно до платіжного доручення № від 14.03.2022 (призначення платежу: внесення застави згідно Ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.03.2022 у справі ЄУН №299/1510/22 за підозрюваного ОСОБА_6 на депозитний рахунок Виноградівського районного суду Закарпатської області: р/р 0001; МФО (код банку) 312240; Банк: Державна казначейська служба України м. Київ: ЄДРПОУ банку: 26213400; Отримувач ТУ ДСА в Закарпатській області) повернути заставодавцю ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) після набрання ухвалою законної сили.

В ухвалі суду вказується на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів, вчинене щодо кількох осіб. З ухвали убачається, що 15.12.2022, захисниця обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 надіслала на електронну пошту суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв?язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених статтею 219 КПК України. В обгрунтування клопотання, вказує, що 13.03.2022, ОСОБА_6 повідомлено про підозру, 09.05.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено за постановою прокурора до 13.06.2022, 02.06.2022 стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження та 06.06.2022 фактично надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Стверджує, що 12.07.2022 підозрюваний ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_9 фактично ознайомились з матеріалами кримінального провадження. 12.07.2022 адвокат ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_6 повідомили сторону обвинувачення про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, надіславши відповідні листи, які були відправлені 13.07.2022 засобами поштового зв?язку. Окрім цього 12.07.2022 сторона захисту в особі адвокатів та обвинувачених підтверджено ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, у тому числі з відеооригіналами та речовими доказами у повному обсязі та, в свою чергу, проінформовано, що у сторони захисту відсутні будь-які речові докази, їх частини, документи, або копії з них, які сторона захисту має намір використати як доказ у суді. 04.08.2022 та 05.08.2022 вищевказане повідомлення було повторно направлено до ГУНП в Закарпатській області. Зазначає, що обвинувальний акт затверджено прокурором 10.08.2022, 11.08.2022 слідчим складено реєстр матеріалів досудового розслідування, 15.08.2022 складено супровідний лист про направлення обвинувального акту та реєстру до суду, а 16.08.2022 такий подано до суду. Відтак вважає, що станом на 16.08.2022, строки досудового розслідування закінчилися: обвинувальний акт був затверджений прокурором, реєстр складений слідчим та означене подано до суду поза межами строку досудового розслідування, що є підставою для закриття кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні.

Суд першої інтанції прийшов до висновку, що скерування обвинувального акту щодо ОСОБА_6 до суду відбулося поза межами строку досудового розслідування, а викладені у клопотанні адвоката ОСОБА_7 обставини щодо підстав для повернення обвинувального акту прокуророві є такими, що заслуговують на увагу. Суд першої інстанції закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв?язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру. Вказав, що направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров?я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_6 віднесено до розділу кримінальних правопорушень у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, а відтак не є тяжкими чи особливо тяжкими злочинами проти життя та здоров`я особи.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала суду є незаконною, тому підлягає скасуванню, оскільки підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 немає. Звертає увагу на те, що 13.03.2022, ОСОБА_6 повідомлено про підозру, 09.05.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено за постановою прокурора до 13.06.2022, до того ж 02.06.2022 стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження та повідомлено про необхідність їхньої явки до слідчого на 10 год 00 хв 06.06.2022 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Однак, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники на визначений час та дату до слідчого не з?явились. У подальшому, 12.07.2022 слідчий відкрив протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та надав стороні захисту доступ до матеріалів у підшитому та пронумерованому вигляді. У подальшому, а саме 18.07.2022 ка 19.07.2022 на адресу СУ ГУНІ В Закарпатській області надійшти листи захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у повному обсязі, що не відповідає дійсності, оскільки згідно з зазначеним протоколом, сторона захисту ознайомилась з такими лише частково, що підтверджується підписами підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників. Апелянт звертає увагу на те, що ні у протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, складеному 12.07.2022, ні у листах захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, які надійшли 18.07.2022 та 19.07.2022 на адресу СУ ГУНП в Закарпатській області, відомостей, які можуть підтвердити факт ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не наведено, як і факту небажання у подальшому ознайомлюватись з матеріалами у повному обсязі. Більше того, до надісланих листів не було долучено власних повноважень у рамках кримінального провадження, що унеможливило ідентифікацію їх автора автентифікацію їх підпису. Апелянт звертає увагу на те, що існують всі підстави вважати, що місцевим судом помилково визначено 04 серпня 2022 року як дату продовження відліку строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки неможливо встановити чи повідомлення захисниці ОСОБА_7 про ознайомлення ОСОБА_6 з матеріалами кримінального провадження та його небажання ознайомитися із такими, відповідало волі ОСОБА_6 . Зазначає, що оригінал повідомлення від ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та небажання його ознайомлюватись із таким, було надіслано звичайним поштовим відправленням на адресу СУ ГУНП в Закарпатській області, яке надійшло 11.08.2022. У зв?язку з цим, прокурором 16.08.2022 направлено затверджений обвинувальний акт до місцевого суду для розгляду по суті. Отже, кінцевою датою продовженого за постановою прокурора строку досудового розслідування з дня повідомлення ОСОБА_6 про підозру є 13.06.2022. Надання доступу до матеріалів досудового розслідування стороні захисту відбулося 02.06.2022. Апелянт вважає, що за таких обставин початком зупинення досудового розслідування є день фактичного повідомлення про завершення досудового розслідування, а саме: 02.06.2022, а днем відновлення строків досудового розслідування є день фактичного отримання оригіналу повідомлення ОСОБА_6 про ознайомлення ним із матеріалами кримінального провадження, а саме 11.08.2022. Прокурор стверджує, що період з 03.06.2022 (день наступний за днем інформування стороною обвинувачення сторони захисту про завершення досудового розслідування та доступ до матеріалів досудового розслідування) по 13.06.2022 становить 11 днів. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою призначити судовий розгляд у суді першої інстанції в новому складі суду зі стадії судового розгляду.

У запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_7 вказує на законність та обгрунтованість висновків суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги прокурора вважає такими, що не заслуговують на увагу. Стверджує, що місцевий суд правильно встановив, що на момент звернення до суду з обвинувальним актом, строки досудового розслідування, визначені ст. 219 КПК України, закінчились, а обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором 10.08.2022, поданий прокурором до суду 16.08.2022, тобто поза межами строку досудового розслідування. Звертає увагу на те, що початковою датою відліку строків кримінального провадження, передбачених ст. 219 КПК України є 12.03.2022, тобто дата затримання ОСОБА_6 . При цьому, адвокат ОСОБА_7 вважає, що незважаючи на те, що повідомлення про завершення досудового розслідування винесено 02.06.2022, воно не було вручене стороні захисту під підпис та в установлений законом спосіб і процесуальний порядок, однак, відповідно до відомостей повідомлення, доступ до матеріалів досудового розслідування надано з 06.06.2022, відтак строки, визначені ст. 219 КПК України, зупинились лише 06.06.2022, з моменту надання доступу до матеріалів досудового розслідування, строк який не рахується в строки досудового розслідування починається з 07.06.2022. При цьому, сторона обвинувачення самостійно визначила дату - 06.06.2022, - початком надання доступу до матеріалів кримінального провадження. Окрім цього, адвокат ОСОБА_7 звертає увагу на те, що зі змісту обвинувального акту та доданих до нього документів слідує, що в матеріалах взагалі відсутні передбачені п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України розписки ОСОБА_6 та його захисників про отримання копій обвинувального акта. Щодо обставини, викладеної прокурором в апеляційній скарзі про те, що сторона обвинувачення не впевнена у тому, що ОСОБА_10 підтримує правову позицію адвоката, адвокатка ОСОБА_7 вважає, що такі слід визнати недоцільними, оскільки правову позицію ОСОБА_6 щодо обставин ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і дати ознайомлення особисто підтримав у судовому засіданні 15.12.2022 щодо кожного окремого факту. Просить ухвалу суду залишити без зміни, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу та пояснення учасників апеляційного розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. У разі встановлення підстав, передбачених ч. 1 ст. 409 КПК України судове рішення підлягає скасуванню або зміні. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України такою підставою є істотне порушення вимог кримінально процесуального закону.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності передбачені ст. 415 КПК України.

Ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Так, правила про підсудність ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також засадах організації судової влади.

Визначити підсудність означає встановити, який суд і якої ланки, згідно із законом, повинен здійснювати судочинство в тій чи іншій справі у підвідомчих йому провадженнях.

Безпідставним є ототожнення «підсудності» з «підслідністю».

За допомогою правил про підсудність забезпечується рівність всіх громадян перед законом і судом. Чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правочинний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». Як свідчить аналіз практики ЄСПЛ щодо застосування ст. 6 ЄКПЛ у кримінально-процесуальному аспекті, «суд, котрий, відповідно до чинних положень національного права, не має повноважень судити підсудного, «не встановлений законом» у розумінні ст. 6 п. 1 (п. 41 «Richert v Poland»).

За загальним правилом, відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України належить до обставин, що підлягають доказуванню у кожному кримінальному провадженні. «Місце вчинення кримінального правопорушення» в цьому контексті розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.

Апеляційний суд констатує, що 12.08.2022 року (редакцією Закону № 1631-VІІ) до ст. 615 КПК України було внесено зміни, - доповнено назву та текст розділу ІХ-1 «Особливий режим досудового розслідування в умовах воєнного, надзвичайного стану або у районі проведення антитерористичної операції», після слів «антитерористичної операції» доповнено словами «чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях».

14.04.2022 року внесено чергові зміни. Назву та статтю викладено в новій редакції Закону №2201-ІХ. Зокрема: п. 1 ч. 9 ст. 615 КПК України, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеним до нього судом, що може здійснювати правосуддя, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Положення цієї частини не поширюються на кримінальні провадження, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності в яких скеровано до суду до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною.

У кримінальних провадженнях, підсудних Вищому антикорупційному суду відповідно до вимог цього Кодексу, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються до Вищого антикорупційного суду за його місцезнаходженням в умовах воєнного стану.

03.03.2022 року ст. 615 КПК України «Особливий режим досудового розслідування та продовження строків тримання під вартою під час судового провадження в умовах воєнного, надзвичайного стану або у районі проведення антитерористичної операції чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України» викладено у новій редакції Закону № 2111-ІХ.

Отже, вищезазначене положення закону, а саме ст. 615 КПК України, є спеціальною нормою та застосовується на період дії воєнного стану на території України, у тих випадках, коли з об`єктивних причин виникла неможливість здійснення правосуддя належним судом.

У справі, що переглядається, дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 332 КК України. Як слідує з обвинувального акту, інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, вчинено біля приміщення паспортного контролю - контрольно пропускного пункту «Вилок», тобто в межах території Берегівського району, Закарпатської області.

15 серпня 2022 року супровідним листом №09/2-188-22, стороною обвинувачення, покликаючись на положення ст. 293 КПК України, обвинувальний акт скеровано на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду.

На думку колегії суддів, з огляду на відсутність інформації щодо призупинення роботи Берегівського районного суду Закарпатської області, правильним є визначення підсудності кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, а саме за Берегівським районним судом Закарпатської області.

Згідно п.1 ч.1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, зокрема, передбачене п. 6 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

Отже, виходячи з наведеного, колегія судів вважає, що судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого, застосувавши процесуальний механізм, який містить чіткий алгоритм дій у разі подання обвинувального акту з порушенням територіальної підсудності, усунути зазначене порушення кримінального процесуального закону і постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 15 грудня 2022 року, якою задоволено клопотання адвоката ОСОБА_7 та закрито кримінальне провадження №0000114, відомості про кримінальне правопорушення в якому 12.03.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням сроків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: