Справа № 444/4300/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/542/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника Міністерства юстиції України ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області про визнання та виконання на території України вироку суду іноземної держави від 24 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 24 квітня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_7 відмовлено. Клопотання Міністерства юстиції України про визнання та виконання на території України вироку суду іноземної держави - Окружного суду Замості від 28.09.2020 року з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволено частково.

Визначено визнати і виконувати на території України вирок Окружного суду Замості від 28.09.2020 року з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким він засуджений за § 1 статті 229 Кримінального Кодексу Республіки Польща.

Встановлено вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді обмеження волі.

Визначено строк покарання засудженому ОСОБА_7 , що підлягає відбуванню в Україні на підставі вироку Окружного суду Замості від 28.09.2020 року з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року із застосуванням ст. 72 КК України у виді 300 (триста) днів обмеження волі.

Строк відбування покарання визначено рахувати ОСОБА_7 з моменту його фактичного затримання.

Згідно вказаної ухвали до Жовківського районного суду Львівської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про визнання та виконання на території України вироку Окружного суду Замості від 28.09.2022 року з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання Міністерства юстиції України обґрунтовано тим, що Міністерством юстиції України розглянуто запит Міністерства юстиції Польщі від 31.03.2023 року про визнання і виконання на території України вироку Окружного суду Замості від 28.09.2020 року з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року стосовно громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами вивчення зібраних матеріалів на відповідність вимогам статті 2 Додаткового протоколу 1997 року до Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року з урахуванням частини другої статті 1 згаданого Додаткового протоколу 1997 року, статті 602, частині третьої статті 606 КПК України, частини четвертої статті 10, частин першої, третьої статті 80 КК України, пунктів 1-3, 14 Розділу ІХ Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Мін`юсту України 22.08.2019 року за №956/33927, встановлено наступні обставини:

- ОСОБА_7 є громадянином України та був зареєстрований на території України за адресою: АДРЕСА_1 .

- ОСОБА_7 засуджено вироком Окружного суду Замості від 28.09.2020, який набрав законної сили 10.06.2021, з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 до покарання у вигляді 1 рік позбавлення волі; у строк покарання відповідно до рішення Окружного суду Замості від 01.09.2021 зараховано період тримання під вартою з 30.06.2018 до 12.07.2018 та з 12.07.2018 до 30.01.2019; частина покарання, виконання якої запитується, становить 150 діб позбавлення волі.

- ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів, передбачених § 1 статті 258 (участь в злочинній організованій групі), § 1 статті 229 (надання неправомірної вигоди службовій особі) Кримінального кодексу Республіки Польща, що є також кримінально караним діянням відповідно статей 28, 369 Кримінального кодексу України.

- Згідно з протоколом головного судового засідання Окружного суду у м. Замость від 14.09.2020 у засіданні був присутній захисник ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , за довіреністю, яка міститься у матеріалах справи; згідно з довідкою «Додаток номер 2» Окружного суду у м. Замость копії вироків Окружного суду Замості від 28.09.2020 та Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 отримав захисник ОСОБА_10 , адресу якого засуджений ОСОБА_7 надав як контактну для отримання кореспонденції.

- ОСОБА_7 рішенням Окружного суду у м. Замость від 13.10.2021 оголошено у розшук; строки давності виконання вироку Окружного суду Замості від 28.09.2020 з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 згідно з польським законодавством сплинуть 10.06.2046 року.

- ОСОБА_7 16.08.2021 в`їхав на територію України; будь-яка інша інформація про виїзд з України відсутня.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить звільнити його від покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік за вироком Окружного суду в м. Замості від 28.09.2020 з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 на підставі п. 4 ч.1 ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку з тим, що з дня вчинення кримінального правопорушення до дня набрання вироком законної сили закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права та без врахування дійсних обставин справи.

Зазначає, що згідно вироку остання інкримінована ОСОБА_7 дія відбувалася в січні 2009 року, отже з часу останнього інкримінованого злочину до дня прийняття оскаржуваної ухвали 24 квітня 2024 року минуло більше 15 років.

Зазначає, що твердження, що він ухилився від виконання вироку і переховувався повністю голослівні, так як на його адресу рішення про розшук ніколи не надходило, крім того він не міг прибути до Польщі у зв`язку з корона вірусним обмеженнями, а з часу повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну була введена пряма заборона на виїзд чоловікам призовного віку з України.

Зазначає, що ОСОБА_7 повинен був бути звільнений від відбування покарання за ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 369 КК України на підставі п.4 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з тим, що з дня вчинення кримінального правопорушення( епізод вчинений у період з 2005 року до кінця 2007 року, та епізод, вчинений у січні 2009 року) до дня набрання законної сили( винесення Апеляційним судом в Любліні 10 червня 2021 року вироку за результатами перегляду вироку Окружного суду в Замості від 28 вересня 2020 року) пройшло 10 років, оскільки вказане рішення набрало законної сили 10.06.2021 року.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та обвинуваченого які апеляційні вимоги підтримали, позицію прокурора та представника Міністерства юстиції України, які заперечили апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала щодо ОСОБА_7 у повній мірі відповідає наведеній нормі закону.

Згідно матеріалів справи Міністерство юстиції України звернулось до місцевого суду з клопотанням про виконання на території України вироку Окружного суду Замості від 28.09.2022 року з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покликаючись на те, що Міністерством юстиції України розглянуто запит Міністерства юстиції Польщі від 31.03.2023 року про визнання і виконання на території України вироку Окружного суду Замості від 28.09.2020 року з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року стосовно громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджено вироком Окружного суду Замості від 28.09.2020 року, який набрав законної сили 10.06.2021 року, з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року до покарання у вигляді 1 рік позбавлення волі; у строк покарання відповідно до рішення Окружного суду Замості від 01.09.2021 зараховано період тримання під вартою з 30.06.2018 до 12.07.2018 та з 12.07.2018 до 30.01.2019; частина покарання, виконання якої запитується, становить 150 діб позбавлення волі.

ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів, передбачених §1 статті 258 (участь в організованій злочинній групі), § 1 статті 229 (надання неправомірної вигоди службовій особі) Кримінального кодексу Республіки Польща, що також є караним діянням відповідно до статей 28, 369 Кримінального кодексу України.

Встановивши необхідні для розгляду клопотання МЮУ обставини, врахувавши ст. 610 КПК, 369 КК України, місцевий суд надав належну правову оцінку та вказане клопотання Міністерства юстиції України про визнання та виконання на території України вироку суду іноземної держави - Окружного суду Замості від 28.09.2020 року з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнив частково. Вважати останнього засудженим за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді обмеження волі. Визначено строк покарання засудженому ОСОБА_7 , що підлягає відбуванню в Україні на підставі вироку Окружного суду Замості від 28.09.2020 року з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року із застосуванням ст. 72 КК України у виді 300 (триста) днів обмеження волі.

Разом з цим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення до дня набрання вироком законної сили закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Як передбачено положеннями ст.8 Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків, ратифіковану Законом України № 172-IV від 26.09.2002 року, для цілей пункту 1 Статті 6 та застереження, зазначеного в пункті (c) Додатка I до цієї Конвенції будь-яка дія, що перериває чи призупиняє перебіг строку давності, належним чином виконана органами Держави винесення вироку, вважається такою, що має такий самий ефект при обчисленні строку давності в запитуваній Державі згідно з законодавством цієї Держави.

Суд першої інстанції правильно врахував, що ОСОБА_7 засуджений вироком Окружного суду Замості від 28.09.2020 року з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року щодо та набрав законної сили 10.06.2021 року.

Тобто, засуджений ОСОБА_7 за згаданим вироком підлягав до відбуття реального покарання у виді 1 року позбавлення волі, однак подав клопотання про перенесення виконання цього покарання на території України.

Відповідно до ст.12 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року кожна Сторона може прийняти рішення про помилування, амністію або пом`якшення вироку у відповідності до своєї конституції або інших законів.

Відповідно до ч.2 ст.87 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах внаслідок перейняття виконання рішення Державою виконання вироку, засуджений ні в якому разі не може бути в становищі гіршому від того, в якому він міг би перебувати у випадку подальшого виконання рішення в Державі винесення вироку.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Окружного суду Замості від 28.09.2020 року з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року за діяння, що мали місце в період з 2005 року до 2007 року, та в січні 2009 року, до реального відбування покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення минуло десять років, в разі вчинення нею тяжкого злочину.

Відповідно до ч.2, 3 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У відповідності до вимог ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.369 КК України відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень.

Разом з тим, в матеріалах клопотання відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_7 в період з 2005 року по 2007 рік, а також з січня 2009 року і до ухвалення вироку Окружного суду Замості від 28.09.2020 року з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року перебував в розшуку компетентними органами Республіки Польща, вчиняв дії по ухиленню від кримінальної відповідальності, також відсутні дані про вчинення ОСОБА_7 нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України ОСОБА_7 слід звільнити від призначеного покарання у виді одного року та шести місяців позбавлення волі у зв`язку із закінченням строків давності.

У решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 405, 407, 419КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області про визнання та виконання на території України вироку суду іноземної держави від 24 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Визнати і виконувати на території України вирок Окружного суду Замості від 28.09.2020 року з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким він засуджений за § 1 статті 229 Кримінального Кодексу Республіки Польща.

Вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді обмеження волі.

Визначити строк покарання засудженому ОСОБА_7 , що підлягає відбуванню в Україні на підставі вироку Окружного суду Замості від 28.09.2020 року з урахуванням вироку Апеляційного суду в Любліні від 10.06.2021 року із застосуванням ст. 72 КК України у виді 300 (триста) днів обмеження волі.

На підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4