УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043, за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043, затверджений 23.05.2024 прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 до початку судового розгляду заявив про відмову від захисника адвоката ОСОБА_6 , про що судом була постановлена ухвала про прийняття відмови обвинуваченого від захисника та обвинуваченому було залучено нового захисника з центру надання безоплатної правової допомоги.

Водночас, оскільки обвинувачений не заперечував проти проведення судового засідання у відсутність захисника, в судовому засіданні було розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, вчиненого за обтяжуючих обставин, а саме: рецидив злочину, за вчинення кого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, що із врахуванням особи обвинуваченого та відсутності в останнього стійких соціальних зв`язків, вказує на продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, будучи неодноразово раніше судимим за вчинення тяжких злочинів, а також те, що у Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, де останньому було змінено міру запобіжного заходу із тримання під вартою на нічний домашній арешт, в іншому кримінальному провадженні маючи запобіжний захід у вигляді застави, на шлях виправлення та перевиховання не став, та 07.03.2024 р. вчинив кримінальне правопорушення, інкриміноване обвинуваченому у даному кримінальному провадженні. У зв`язку із чим, прокурор просить суд продовжити застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, зазначивши, що пред`явлене обвинувачення вважає необґрунтованим, обвинувачений має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, від якого має дитину, не збирається переховуватись від суду, у зв`язку із чим просить застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Дослідивши клопотання, яке надійшло від прокурора, заслухавши доводи прокурора, обвинуваченого, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Оскільки, строк тримання під вартою обвинуваченого спливає, однак судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи те, що не відпали ризики, передбачені п. п. п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризики того, що обвинувачений може переховування від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення), суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження тримання обвинуваченого під вартою на строк 60 днів.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Крім того, обвинуваченому у порядку ст. 290 КПК України були відкриті матеріали кримінального провадження, а тому він обізнаний із анкетними відомостями свідків у даному кримінальному провадженні, що вказує на продовження існування ризику впливу з боку обвинуваченого на цих осіб з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні.

Обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходів, що вказує на можливість вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Крім того, обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності: 31.08.2018 р. Яготинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, має статус обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000089 за ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, справа слухається у Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області, має статус підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000546 від 05.10.2021 за ч. 2 ст. 307 КК України.

При постановленні ухвали, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має зареєстроване місце проживання у м. Бровари, не одружений, відомості про наявність на утриманні обвинуваченого малолітніх чи неповнолітніх дітей суду не подані, офіційно не працевлаштований.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, стадії розгляду кримінального провадження, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, зазначеним в ухвалі слідчого судді, якою обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У зв`язку із чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, покладених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімумі для працездатних осіб.

Отже, із врахуванням тих обставин, що суд дійшов до висновку про продовження тримання під вартою обвинуваченого із визначенням розміру застави у сумі шестидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн., клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 376, ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 вересня 2024 року включно.

Визначити строк дії ухвали про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - до 20.09.2024 р. включно.

Визначити суму застави у розмірі шестидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: банк отримувача коштів ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; рахунок отримувача: UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за кожним викликом,

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання,

- не відлучатись за межі Київської області без дозволу прокурора або суду,

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні,

- здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, - визначити 60 днів з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.

З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Подільську окружну прокуратуру міста Києва.

Слухання справи відкласти на 16.09.2024 р. о 17 год. 00 хв. для прибуття в судове засідання захисника.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1