справа № 362/3383/22
провадження № 1-кп/362/235/24
ВИРОК

Іменем України

30.09.2024

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2022 року за № 0000113, щодо

ОСОБА_3 , яка народилась в с. Глеваха Васильківського району Київської області, громадянка України, має повну вищу освіту, заміжня, у декретній відпустці, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 2 статті 125 КК України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_4 ;

прокурор ОСОБА_5 ;

потерпіла ОСОБА_6 ;

обвинувачена ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_7 ;

захисник ОСОБА_8 .

Суд установив:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

20 лютого 2022 року близько 02:30 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували в приміщенні кафе «Doctor Pub», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт. У цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

У подальшому ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, який виник на ґрунті раптового конфлікту, з мотиву особистих неприязних відносин, маючи на меті спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись обличчям до обличчя ОСОБА_6 , яка в цей час перебувала біля столика, своєю правою рукою, зібраною в кулак, умисно нанесла близько 3 ударів в область обличчя останньої, в результаті чого остання впала на лівий бік на підлогу.

Далі ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій вищевказаний прямий умисел, стоячи над ОСОБА_6 , котра в цей момент лежала на підлозі, умисно нанесла ще близько 5 ударів руками, зібраними кулак, в область голови, обличчя та тулуба останньої, внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження: струс головного мозку, множинні синці: на лобі ліворуч, в ділянці внутрішнього краю надбрівною дуги праворуч, біля зовнішнього кута рота ліворуч; рани та синці внутрішньої поверхні верхньої та нижньої губи праворуч, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Закрита черепно-мозкова травма, у вигляді струсу головного мозку, ран та синців на голові, відносяться до легких тілесних ушкоджень що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин та їх оцінка

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала показання, відповідно до яких у лютому 2022 року вона разом з подругами була на концерті в с. Ковалівка. Після концерту вони разом з подругами ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прим. суду/) відпочивали в закладі «Doctor Pub». Вона ( ОСОБА_6 ) того вечора випила приблизно 200 грамів коньяку. Під час відпочинку в зазначеному закладі до них за столик присіли незнайомі люди (двоє дівчат і двоє хлопців). Згодом в її бік почала лунати нецензурна лайка. ОСОБА_3 почала висловлювати претензії з приводу того, ніби вона ( ОСОБА_6 ) «послала» її ( ОСОБА_3 ) знайому. Далі ОСОБА_12 почала вимагати, щоб вони ( ОСОБА_6 і компанія) залишити столик. Пізніше, після нетривалого словесного конфлікту вони встали з-за столу і ОСОБА_3 та ОСОБА_12 почали її ( ОСОБА_6 ) бити. Спочатку ОСОБА_3 нанесла їй ( ОСОБА_6 ) два удари кулаком руки по голові, потім ще один удар, після чого вона ( ОСОБА_6 ) впала на підлогу. У той час, коли вона ( ОСОБА_6 ) лежала на підлозі поруч зі столиком, ОСОБА_3 продовжила наносити їй удари кулаками по голові й обличчю, а ОСОБА_12 наносила їй удари ногами по тулубу та по ногах. Після цих подій вона поїхала додому на таксі, а вже вдома, приблизно о 03:30, викликала поліцію. Працівники поліції повідомили їй про необхідність «зняти побої», видали направлення, що вона зробила вже зранку. У подальшому, під час проходження лікування, вона дізналась, що вона вагітна. Згодом після цієї події з метою залагодження конфлікту їй дзвонила ОСОБА_3 , а також приїжджали чоловік ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , однак спільної мови вони не знайшли.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала показання, відповідно до яких взимку 2022 року, точної дати не пам`ятає, після концерту ОСОБА_13 в с. Ковалівка, вони разом із подругами ОСОБА_6 і ОСОБА_10 приїхали відпочивати до закладу «Doctor Pub» у м. Василькові та присіли за столик, який заздалегідь забронювали. Людей у закладі було дуже багато. Вночі, вже після 00:00, під час перебування у закладі вона відійшла від столика та згодом, подивившись у бік столика, перебуваючи від останнього на відстані 7-10 метрів, побачила, що «хтось смачно б`ється»; бачила, що участь у бійці бере якась блондинка, як виявилось пізніше це була ОСОБА_3 . Характер і локалізацію ударів вона не бачила, але удари наносились згори донизу; потерпілу в той час вона не бачила. Підійшовши ближче, вона побачила ОСОБА_6 , яка була побита та мокра; у ОСОБА_6 були сліди ударів на голові та на обличчі, вона перебувала в шоковому стані. Про вагітність ОСОБА_6 свідку ОСОБА_9 відомо не було. При цьому ОСОБА_9 ствердила, що їй відомо, це не перша участь ОСОБА_3 в бійках.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 і ОСОБА_15 надали показання, відповідно до яких у липні 2022 року були запрошені для участі в якості понятих при проведенні впізнання за фотознімками за участю потерпілої. Потерпіла серед осіб на фотознімках впізнала одну з осіб, більш детально вони не пам`ятають. Підтвердили, що поставили власноручні підписи у відповідному протоколі.

З-поміж іншого, під час судового розгляду безпосередньо досліджені:

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000113;

- заява ОСОБА_16 про надання відеозапису; відповідний відеозапис;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 08 липня 2022 року;

- протокол проведення слідчого експерименту від 08 липня 2022 року за участю потерпілої ОСОБА_6 із відеозаписом;

- висновок експерта від 22 березня 2022 року № 035;

- висновок експерта від 09 червня 2022 року № 053;

- висновок експерта від 29 липня 2022 року № 098;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 15 серпня 2022 року, відеозапис, протокол огляду предмету від 15 серпня 2022 року.

Проаналізувавши всі наявні матеріали кримінального провадження на предмет дотримання вимог закону, суд констатує, що при отриманні та фіксації доказів у даному кримінальному проваджені порушень вимог кримінального процесуального закону чи іншого законодавства не допущено; суттєві протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність і правдивість.

При цьому суд відхиляє аргументи захисника ОСОБА_7 щодо недопустимості як доказу висновку експерта 22 березня 2022 року № 035 з огляду на таке.

За правилами статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, врегульована статтею 87 КПК України.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (частина 1 статті 89 КК України).

Суд проаналізував аргументи захисника ОСОБА_7 та вважає, що судово-медичний експерт при проведенні судово-медичного обстеження потерпілої не допустив істотного порушення вимог КПК України чи іншого законодавства та не допустив порушення прав чи свобод людини, в тому числі, обвинуваченої.

Більше того, висновки експерта деталізовані у подальших судово-медичних експертизах щодо потерпілої.

Також суд, виходячи з приписів статей 95-96 КПК України, зокрема, частини 2 статті 96 указаного Кодексу, не вбачає підстав визнавати недопустимими чи неправдивими показання свідків.

Суд також виходить із того, що відповідно до частин 1, 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частина 6 цієї ж статті).

Відповідно до частини 3 статті 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

За приписами частини 2 статті 327 КПК України прибуття в суд перекладача (за винятком залучення його судом), свідка, спеціаліста або експерта забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

При цьому однією із визначених статтею 7 КПК України загальних засад кримінального провадження є його розумні строки.

За приписами частин 1, 2 статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Суд також, ураховуючи приписи пунктів 3, 4 частини 3 статті 97 КПК України, бере до уваги, що відповідно до пояснень учасників судового провадження свідок ОСОБА_17 перебуває за кордоном і не має наміру давати показання, а неодноразово постановлені судом ухвали про привід свідка ОСОБА_10 залишились без фактичного виконання.

Оскільки під час судового провадження суд усіма можливими засобами сприяв сторонам кримінального провадження та потерпілій у виклику для допиту свідків, однак сторони протягом тривалого часу (з лютого 2024 року) не забезпечили прибуття свідків обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , суд з метою дотримання розумних строків кримінального провадження продовжив судовий розгляд без допиту цих свідків.

Прокурор відмовився від допиту частини свідків обвинувачення.

При цьому суд не бере до уваги як доказ показання свідка ОСОБА_12 як такі, що не входять до комплексу доказів сторони обвинувачення, що були відкриті стороні захисту в установленому кримінальним процесуальним законом порядку, а стороною захисту клопотань про допит цього свідка не заявлено.

Обвинувачена відмовились давати показання в суді.

Водночас суд вважає зібрані по справі та представлені докази належними, допустимими, достовірними і достатніми у взаємозв`язку для правильного вирішення справи по суті. Зокрема, показання потерпілої повністю корелюються з дослідженим судом відеозаписом, показаннями свідка ОСОБА_9 ; показання свідка ОСОБА_9 з чужих слів підтверджуються іншими доказами. З огляду на викладене, суд вважає за можливе покласти зібрані докази в основу обвинувального вироку.

Ухвалюючи вирок, суд також вважає за необхідне відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Так, у Рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених підстав суд вважає доведеним «поза розумним сумнівом» пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує її діяння за частиною 2 статті 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ІІІ. Мотиви суду щодо призначення покарання

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, беручи до уваги приписи статті 65 КК України, виходить із такого.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 125 КК України, є кримінальним проступком.

Обвинувачена має повну вищу освіту, за місцем проживання характеризується посередньо, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_18 , 2014 року народження, та ОСОБА_19 , 2020 року народження, перебуває у декретній відпустці, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше. При цьому свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обвинувачена заперечила, цивільний позов не визнала.

Обставин, що пом`якшують покарання, суд не встановив.

Обставин, що обтяжують покарання, суд також не вбачає.

Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

Отже, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченій покарання за частиною 2 статті 125 КК України у виді громадських робіт на строк двісті годин.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, а також сприятиме досягненню визначеної статтею 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Підстави для звільнення обвинуваченої від відбування покарання відсутні.

ІV. Рішення суду щодо цивільного позову

До суду надійшов цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (т. 2 а.с. 20).

Ухвалою від 26 червня 2023 року суд прийняв до розгляду цивільний позов ОСОБА_6 , визнавши її цивільним позивачем, а ОСОБА_3 цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з частиною 3 статті 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

За правилами частини 1 статті 326 КПК України якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею. Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.

Цивільний позивач (потерпіла ОСОБА_6 ), не повідомивши про причини неприбуття та не подавши до суду жодних заяв чи клопотань, не прибула в судові засідання, які відбулись: 03 квітня 2023 року, 11 вересня 2023 року, 29 серпня 2024 року, 16 вересня 2024 року, 26 вересня 2024 року, а також у судове засідання, яке відбулось 27 вересня 2024 року та в якому проведені судові дебати.

Клопотання про розгляд позову за її відсутності ОСОБА_6 протягом усього судового провадження не подавала й усно не заявляла.

Обвинувачена (цивільний відповідач) пред`явлений цивільний позов не визнала.

За таких обставин цивільний позов ОСОБА_6 належить залишити без розгляду.

За правилами частини 7 статті 129 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

V. Інші питання, що вирішуються судом

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження на застосовувались.

Керуючись статтями 100, 129, 326, 369-371, 373, 374, 377, 615 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

2. Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.

3. Речові докази: медичну документацію на ім`я ОСОБА_6 повернути за належністю до КНП «Васильківська БЛІЛ»; відеозапис з камер спостереження на диску для лазерних систем зчитування зберігати в матеріалах кримінального провадження (судової справи).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений і захисник подати клопотання про помилування. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1