Справа № 357/849/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, угоду про визнання винуватості, яка укладена 31 липня 2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0005291, яке внесене до ЄРДР 07 листопада 2023 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київська область, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

(1) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2002 року, за ч. 3, 4 ст. 185, ст. 69 КК України, до позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців, від відбування якого звільнений 05 квітня 2005 року, умовно-достроково, з невідбутим строком покарання 8 (вісім) місяців 20 (двадцять) днів;

(2) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2006 року, за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;

(3) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2012 року, за ч. 2 ст. 309 КК України, до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців;

(4) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2015 року, за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

(5) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2023 року, за ч. 1 ст. 309 КК України, до обмеження волі на строк 3 (три) роки, від відбування якого звільнений, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України (далі угода про визнання винуватості),

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_3 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 , установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР, передбачено, що обіг наркотичних засобів, включених до таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, тобто і «метадону» (фенадону), включеного до таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, допускається лише в цілях, передбачених ст. 19, 20, 23 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР).

Однак, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, 07 листопада 2023 року близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу гаражних приміщень, які розташовані неподалік Білоцерківської гімназії № 1, що по вул. Ярослава Мудрого 54, м. Біла Церква знайшов на землі пакунок в середині якого знаходилось 11 пакунків з вмістом двадцяти п`яти фольгових згортків із кристалоподібною речовиною, а саме з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном (фенадоном), масою 1,940 г.

Маючи в минулому досвід вживання наркотичних засобів, у тому числі й метадону ОСОБА_4 за загальними ознаками переконався, що знайдена-придбана ним речовина є наркотичним засобом - метадоном залишив її зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту, при цьому помістив у поліетиленовий пакет білого кольору з логотипом «Сільпо».

Того ж дня, тобто 07 листопада 2023 року близько 18 год. 50 хв. перебуваючи на автопарковці поруч ТРЦ «Гермес» по вул. Ярослава Мудрого 40 в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_7 побачивши працівників «Муніципальної варти», з метою уникнення відповідальності викинув пакет із знайденою-придбаною ним речовиною на землю.

07 листопада 2023 року близько 20 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_2 , на парковці ТРЦ «Гермес» у ОСОБА_4 виявлено та вилучено двадцять п`ять фольгових згортків із кристалоподібною речовиною, а саме наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном (фенадоном), масою 1,940 г., які останній зберігав при собі без мети збуту.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, визнав свою вину.

Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати винуватість в повному обсязі обвинувачення.

Сторони погодились, що обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначене покарання за ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Своєю чергою, за ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, сторони вирішили приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2023 року, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України є нетяжким злочином.

Отже, у кримінальному провадженні № 0005291, яке внесене до ЄРДР 07 листопада 2023 року стосовно: ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє що: має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд зазначає, що угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що ОСОБА_4 щиро розкаявся, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому злочині, активно сприяв його розкриттю, зважаючи на обставини, які обтяжують покарання: вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, рецидив злочинів, з огляду на дані про його особу зазначені у вступній частині вироку, а також те, що він медичну допомогу в лікаря-психіатра не отримує, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога з приводу вживання канабіоїдів з 2012 року по 2013 рік.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що її умови не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 виконав взяті на себе зобов`язання, а саме повністю визнав свою винуватість.

Фактичних обставин, які свідчать про відсутність підстав для визнання винуватості, судом не установлено.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, ??у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, суд призначає обвинуваченому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Своєю чергою, за ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, суд приєднує ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2023 року та остаточно визначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0005291, висновок експерта від 07 листопада 2023 року № СЕ-19/111-24/60761-НЗПРАП, витрати на проведення експертизи становлять 2868 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з постановою про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх речовими доказами від 17 листопада 2023 року, визнаний речовим доказом: полімерний пакет до висновку експерта № СЕ-19/111-24/60761-НЗПРАП з речовиною та первинним пакуванням.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, ці речові докази необхідно знищити.

Згідно з постановою про визнання та приєдання до провадження речових доказів від 16 листопада 2023 року, визнаний речовим доказом: DVD+R диск з відеозаписом з місця події.

Відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, його необхідно залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не установлено.

Керуючись ст. 100, 124, 177, 331, 368, 374, 392, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості від 31 липня 2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

За правилами ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, до покарання призначеного цим вироком частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2023 року визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 на виконання цього вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 2868 грн.

Речові докази:

- полімерний пакет до висновку експерта № СЕ-19/111-24/60761-НЗПРАП з речовиною та первинним пакуванням, - знищити;

- DVD+R диск з відеозаписом з місця події, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394, 424 КПК України.

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду Ірина ДУБАНОВСЬКА

Київської області