справа № 166/1690/24
провадження № 1-кс/166/655/24
УХВАЛА

15 листопада 2024 року с-ще Ратне

Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про дозвіл на проведення обшуку в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 05 листопада 2024 року за № 0000076, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

установив:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодження з начальником Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивує тим, що у грудні 2022 року невстановлені особи, за попередньою змовою, перебуваючи у с-щі Стара Вижівка Ковельського району Волинської області незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме автомобілем марки "Мерседес Спрінтер", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

За даним фактом 05 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості та зареєстровано кримінальне провадження № 0000076 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

З показів свідка ОСОБА_6 відомо, що у 2022 році, більш точної дати не пам`ятає, до неї додому прийшли працівники поліції, які повідомили, що мають ухвалу слідчого судді на проведення обшуку за її місцем проживання. У ході проведення обшуку працівники поліції повідомили їй, що її чоловіка ОСОБА_5 та її сина ОСОБА_7 затримали у Житомирській області за перевезення автомобілем наркотичних засобів. Пізніше їй стало відомо, що в автомобілі, у якому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перевозили наркотичні засоби також перебував ОСОБА_10 , якого також затримали працівники поліції. У подальшому ОСОБА_6 стало відомо, що під час досудового розслідування та судового розгляду справи ОСОБА_10 захищає адвокат, послуги якого оплачують ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які являються родичами ОСОБА_13 . Через деякий час до ОСОБА_6 прийшов її син ОСОБА_14 , який повідомив, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вимагають у нього повернення грошових коштів за послуги адвоката. На той момент коштів у них не було і син не знав що робити. Після цього до ОСОБА_6 додому прийшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які попросили ОСОБА_14 відчинити гараж для огляду. На той момент у гаражі знаходився автомобіль "Мерседес Спрінтер", сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Що відбулося у гаражі їй не відомо, проте через деякий час син повернувся та віддав ключі, пояснивши при цьому, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 просто оглянули гараж, маючи на меті знайти щось цінне, чим би ОСОБА_14 міг розрахуватись за послуги адвоката, оскільки коштів для цього він не мав. Через деякий час до ОСОБА_6 знову підійшов її син ОСОБА_14 , який повідомив, що вирішив все ж таки віддати автомобіль, оскільки інакше розрахуватись не зможе, а самих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 боїться. На кого саме зареєстрований вищевказаний автомобіль ОСОБА_6 невідомо, проте знає, що її чоловік ОСОБА_8 придбав даний автомобіль вже давно, коли саме вказати не зможе. Через декілька днів після проведення обшуку до ОСОБА_6 зателефонував син ОСОБА_14 , який повідомив, що він бере ключі від автомобіля та відвезе його ОСОБА_11 . Однак ОСОБА_6 не погодилася з даним рішенням та сказала сину автомобіль не віддавати. Син її не послухав та все ж таки автомобіль віддав. Куди саме ОСОБА_6 невідомо, проте від односельчан чула, що автомобіль стоїть на подвір`ї ОСОБА_11 . Особисто в сторону ОСОБА_6 жодних вимог чи погроз від ОСОБА_11 чи ОСОБА_12 не надходило. З ними вона жодного разу не спілкувалася, а все що знає, відомо їй зі слів сина ОСОБА_14 .

З показів ОСОБА_15 відомо, що через декілька днів після затримання його батька з братом до його дому приїхали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які повідомили, що він останім винний 10000 доларів. ОСОБА_15 у свою чергу повідомив, що нікому нічого віддавати не буде, а тому нехай ОСОБА_11 та ОСОБА_12 чекають поки батько вийде із СІЗО та вирішують це питання з ним. ОСОБА_16 ж з ОСОБА_8 у свою чергу розпочали погрожувати ОСОБА_15 фізичною розправою та сказали, що якщо він не може віддати їм грошові кошти то повинен віддати належний батькові автомобіль "Мерседес Спрінтер". ОСОБА_17 із ОСОБА_8 у ході погроз повідомили, що хочуть побачити вищевказаний автомобіль. У подальшому вони усі разом пішли до гаражного приміщення, де ОСОБА_18 відчинив ворота. Після того як ОСОБА_16 із ОСОБА_8 побачили автомобіль, хтось із них дістав предмет, зовні схожий на пістолет, та почав ним погрожувати ОСОБА_15 , щоб останній негайно віддав їм буса, якого вони мали намір у подальшому продати. Після цього усі учасники розійшлися, а ОСОБА_15 у свою чергу вирішив не ризикувати і відігнати бус до місця проживання ОСОБА_19 . Приїхавши туди, ОСОБА_15 на подвір`ї побачив ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Залишивши автомобіль на подвір`ї ОСОБА_11, ОСОБА_15 віддав ОСОБА_22 ключ запалювання та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, після чого покинув подвір`я. ОСОБА_15 вирішив, що для своєї ж безпеки автомобіль поки залишить у них, а коли батько вийде із слідчого ізолятора то нехай вирішує вказане питання та повертає автомобіль.

У ході досудового розслідування 07 листопада 2024 року було виявлено та вилучено добровільно наданий ОСОБА_23 автомобіль марки "Мерседес Спрінтер", сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

З метою отримання доказів вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним заволодінням транспортним засобом, зокрема знаряддя вчинення злочину, на якому збереглися сліди неправомірних дій, а саме предмету ззовні схожого на пістолета, яким ОСОБА_12 погрожуючи ОСОБА_15 , заволодів транспортним засобом марки "Мерседес Спрінтер", сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , виникла необхідність у проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 .

Згідно з витягом з Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності щодо об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у власності не перебуває.

Водночас, з довідки № 1617, виданої Старовижівською селищною радою, власником житлового приміщення/будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_24 .

Просить надати йому, іншим слідчим, які здійснюють досудове розслідування та прокурорам, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому будинку та прибудинковій території з розташованими на ній господарськими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_24 , з метою виявлення та вилучення предмета, зовні схожого на пістолет.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання із викладених у ньому підстав. Пояснив, що про застосування предмета, зовні схожого на пістолет, указав ОСОБА_15 , який у своїх показаннях, крім іншого, зазначив, що ОСОБА_11 та ОСОБА_25 вимагали у нього передачі їм належного його батькові мікроавтобуса за нібито послуги адвоката їх швагра. При цьому, один із них, застосував предмет, зовні схожий на пістолет. Слідчий, крім цього, пояснив, що в інших доказах про застосування зброї не йдеться, наявність у ОСОБА_11 дозволу на носіння зброї не перевіряли. Самого ОСОБА_11 не допитали, бо останній перебуває за кордоном як перевізник, відібрали у нього лише пояснення. Просить клопотання задовольнити.

Заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Стаття 30 Конституції гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Згідно із ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Проте право на недоторканість житла чи іншого володіння не є абсолютним. Органи державної влади можуть втручатись у здійснення цього права у випадках, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно із ч.5 ст.234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що

1)було вчинено кримінальне правопорушення;

2)відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування;

3)відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду;

4)відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи;

5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Із витягу із ЄРДР вбачається, що за заявою ОСОБА_6 від 05.11.24 того ж дня зареєстровано кримінальне провадження 0000076, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за фактом незаконного заволодіння у грудні 2022 року невстановленими особами за попередньою змовою автомобілем марки "Мерседес Спрінтер", НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

Метою звернення слідчого із цим клопотанням є відшукання за місцем проживання ОСОБА_12 предмета, зовні схожого на пістолет, яким, із показань ОСОБА_15 , йому погрожували або ОСОБА_26 , або ОСОБА_12 з метою заволодіння транспортним засобом.

З приводу можливої погрози предметом, зовні схожим на пістолет, слідчий детально учасників не опитав (момент, спосіб, механізм, тривалість застосування цього предмета, його зовнішні характеристики, дані про особу, яка його застосувала, зважаючи, із показань ОСОБА_15 , на попереднє знайомство із ОСОБА_27 і ОСОБА_12 та, з пояснень слідчого, відмінність у їх зовнішності, чи відомо заявниці про використання цього предмета щодо її сина, чому із заявою про злочин вона звернулася після спливу майже двох років після події, що з цього приводу пояснюють ОСОБА_27 і ОСОБА_12 тощо).

Із цим підстав (недостатність даних щодо предмета, який планується відшукати)клопотання слідчого про обшук є неконкретизованим.

Суд зауважує, що після внесення відомостей у ЄРДР за даним фактом минуло близько двох років, що, зважаючи на надані матеріали, вселяє сумніви в можливості зберіганння предмета, відшукати якого має намір слідчий.

Орган досудового розслідування інформації щодо наявності у ОСОБА_12 дозволу на носіння зброї не перевірив.

Зважаючи на викладене, з огляду на недостатність наданих матеріалів для реалізації втручання у право на недоторканність житла особи, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.214, 223, 234, 235, 236 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про дозвіл на проведення обшуку в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 05 листопада 2024 року за № 0000076, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Дата складення повної ухвали - 15 листопада 2024 року о 15 год 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1