ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5127/24 Номер провадження 11-кп/814/1866/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000745 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 червня 2024 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, особу з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

09.02.2023 Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік,

засуджено за:

- ч.2 ст. 190 КК України на 1 рік позбавлення волі,

- ч.4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі,

- ч.4 ст. 186 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 визначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.02.2023 та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу та процесуальних витрат.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

Епізод 1 17.01.2024, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, вважаючи, що його дії будуть непомітні для оточуючих, шляхом вільного доступу, викрав пилосос моделі Bosch BGC21X350 червоного кольору, вартість якого складає 5522,21 грн., та який належить потерпілій ОСОБА_9 , яка є матір`ю останнього і перебуває з ним у сімейних відносинах. З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на вище вказану суму.

Епізод 2 18.01.2024, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку № 56 по вулиці Хорольській в м.Кременчуці Полтавської області, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи довірою ОСОБА_10 , що є його бабусею і перебуває з ним у сімейних відносинах, під проханням покористуватись, заволодів телевізором моделі JVC LT-32MU218, вартість якого складає 5791,05 грн., та не маючи наміру повернути ОСОБА_10 вказаний телевізор, зник з місця події. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на вище вказану суму.

Епізод 3 22.01.2024, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, вважаючи, що його дії будуть непомітні для оточуючих, шляхом вільного доступу, викрав фідерну котушку MSCT5000 Flagman «MASCOT FEEDER 5000», вартість якої складає 1800 грн., та яка належить потерпілій ОСОБА_9 , яка є матір`ю останнього і перебуває з ним у сімейних відносинах. З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на вище вказану суму.

Епізод 4 17.02.2024, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, вважаючи, що його дії будуть непомітні для оточуючих, шляхом вільного доступу, викрав три сокири марки «Дніпро-М Garden Pro 800», «Дніпро-М Garden Pro 1100», «Дніпро-М Garden Pro 2600» вартість яких складає відповідно 682,29 грн., 1185,60 грн., 2183,10 грн., та які належить потерпілій ОСОБА_9 , яка є матір`ю останнього і перебуває з ним у сімейних відносинах. З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 4050,99 грн.

Епізод 5 11.03.2024, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, вважаючи, що його дії будуть непомітні для оточуючих, шляхом вільного доступу, викрав пральну машину моделі Whirlpool FWSF61053W, вартість якої складає 4625,00 грн., та яка належить потерпілій ОСОБА_9 , яка є матір`ю останнього і перебуває з ним у сімейних відносинах. З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на вище вказану суму.

Епізод 6 29.03.2024, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , повторно, зловживаючи довірою знайомого ОСОБА_11 , під час спілкування, під проханням покористуватись, заволодів кутовою шліф машиною марки Фіолент МШУ 2-9-125, вартість якої складає 887,25 грн., та не маючи наміру повернути ОСОБА_11 вказану кутову шліфмашину, зник з місця події. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на вище вказану суму.

Епізод 7 31.03.2024, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, відкрито, без застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та без погрози застосування такого насильства, шляхом ривка, заволодів з рук потерпілої ОСОБА_9 , мобільним телефоном марки Xiaomi Redmi 9F 2/32GB Peacook Green (M2006C3LG) блакитного кольору Імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого складає 2000 грн., та який належить потерпілій ОСОБА_9 , яка є матір`ю останнього і перебуває з ним у сімейних відносинах. З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на вище вказану суму.

Епізод 8 01.04.2024, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, зайшов на територію вказаного домоволодіння, та проник через відчинене вікно до вищевказаного будинку, тим самим проникши до житла, звідки викрав бензопилу марки START PRO SCS2520 червоного кольору, вартість якої складає 3414,01 грн., та яка належить потерпілому ОСОБА_12 . З місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на вище вказану суму.

На вирок суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на суворість призначеного покарання, просить вирок суду переглянути та призначити йому більш м`яке покарання.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника в підтримку апеляційної скарги, при цьому обвинувачений просив застосувати до нього ст. 69 КК України, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, разом з цим зазначив, що по двом епізодам вчинених правопорушень сума майна, якою заволодів обвинувачений є меншою розміру матеріальної шкоди, за заподіяння якої настає кримінальна відповідальність, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 учасниками провадження не оскаржується та судом апеляційної інстанції не перевіряються.

У процесі перевірки матеріалів кримінального провадження колегія суддів не встановила процесуальних порушень, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України, та правильність кваліфікації його дій.

Окрім того, оскільки обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин висунутого обвинувачення, суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, тому і з цих підстав апеляційна інстанція вказані обставини не перевіряє.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування судового рішення, не виявлено.

Разом з цим, на день апеляційного розгляду набули чинності зміни до законодавства України, що вплинули на розмір матеріальної шкоди, за заподіяння якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку.

Відповідно до вимог ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX) внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зокрема до ст. 51 КУпАП, якими змінено в бік збільшення (до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) поріг відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року в справі № 278/1566/21 міститься висновок про застосування норми права: «Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння».

Сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в частині кваліфікації кримінальних правопорушень, у тому числі передбачених ст. 185 КК, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено, у тому числі за вчинення крадіжки 22.01.2024 у потерпілої ОСОБА_9 на суму 1800 грн та вчинення шахрайства 29.03.2024 щодо потерпілого ОСОБА_11 на суму 887,25 грн.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 гривень, а 50 відсотків від його розміру дорівнювали 1514 гривень.

Відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України на момент вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_9 та за ч.2 ст. 190 КК України щодо ОСОБА_11 , вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 та ст. 190 КК України, становила 3028 гривень (1514х2 = 3028).

Отже, вартість майна, яким заволодів ОСОБА_8 у ОСОБА_9 та ОСОБА_11 є меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вказане, оскільки Законом України № 3886-ІХ збільшилася сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України та проти такого закриття не заперечували учасники провадження.

За таких обставин у порядку ч. 2 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 підлягає зміні, шляхом виключення з мотивувальної частини посилання на викрадення ОСОБА_8 майна у ОСОБА_9 на суму 1800 грн та заволодіння майном, шляхом зловживання довірою у ОСОБА_11 на суму 887,25 грн, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Виключення з обвинувачення зазначених епізодів заволодіння майном ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не впливає на правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за іншими епізодами кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 186 та ч.2 ст. 190 КК України і не змінює її.

Підстав для пом`якшення, призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів не вбачає.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до положень ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо за місцем проживання, стан здоров`я, кількість вчинених епізодів та розмір викраденого майна, те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення в період відбування покарання за попереднім вироком, наявність обставин, які пом`якшують покарання: щирого каяття та активного сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, обставин, які обтяжують покарання вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку та вчинення кримінальних правопорушень щодо осіб, з якими винний перебуває у сімейних відносинах.

Проте вказаних обставин є недостатньо для застосування положень ст. 69 КК України, про що прохає обвинувачений.

Тобто судом першої інстанції не встановлені обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень. Не вбачає таких обставин і колегія суддів апеляційного суду.

З огляду на вказане, доводи обвинуваченого та захисника про наявність достатніх підстав для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України є безпідставними.

Покарання, призначене ОСОБА_8 , за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та відповідає вимогам статей 50, 65 КК України.

З огляду на викладене вище апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Разом з цим, оскільки внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, вирок суду підлягає зміні з виключенням з мотивувальної частини посилання на вчинення ОСОБА_8 правопорушень за епізодами 3 та 6.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

В порядку ст. 404 КПК України вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 червня 2024 року вказівку суду про засудження ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України за епізодом таємного викрадення майна від 22.01.2024 у потерпілої ОСОБА_9 та за ч.2 ст. 190 КК України за епізодом шахрайства від 29.03.2024 відносно потерпілого ОСОБА_11 .

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4