Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К

Іменем України

24 жовтня 2024 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Троща Чуднівського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Мала Волиця Чуднівського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

23 жовтня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за участю їх захисника укладено угоди про визнання винуватості, в яких сформульовано обвинувачення та зазначено кримінальне правопорушення у вчинені яких обвинувачуються особи, зокрема зазначено, що 17.03.2021 близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перебуваючи біля ангарного приміщення, що розташоване по АДРЕСА_2 , помітили всередині приміщення автомобіль марки Ford Fusion, в кузові сірого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

В подальшому, у неповнолітнього ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: автомобілем марки Ford Fusion, в кузові сірого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , після чого він запропонував ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вчинити вказане кримінальне правопорушення, на що останні погодились.

Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 пересвідчившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, та вони залишаються непоміченими сторонніми особами, у вищевказаний день, час та місці, руками відтягнули вхідні ворота та проникли через утворений отвір всередині ангарного приміщення, розташованого по АДРЕСА_2 .

У подальшому, на виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , з метою усунення перешкод до виїзду з вказаного ангарного приміщення, застосувавши значну фізичну силу, використовуючи підручні засоби зламали навісний замок воріт, та переконавшись у відсутності сторонніх осіб та власника, які могли б перешкодити вчиненню злочину, ОСОБА_8 шляхом відкриття передніх водійських дверцят, проник до салону автомобіля марки Ford Fusion, в кузові сірого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , після чого, за допомогою ключа, який знаходився в підлокітнику, запустив двигун та виїхав з ангару.

Після чого, ОСОБА_8 керуючи вказаним автомобілем разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 поїхали з місця вчинення кримінального правопорушення, таким чином незаконно заволоділи належним ОСОБА_11 автомобілем марки Ford Fusion, в кузові сірого кольору, з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , державним номерним знаком НОМЕР_1 , ринковою вартістю 267875 грн. 19 коп.

Згідно з даними угодами сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених за частиною 2 статті 289 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.

Також, сторонами угод визначені узгоджені ними покарання, які обвинувачені повинні понести за вчинені кримінальні правопорушення.

Сторони угоди, укладеної з обвинуваченими ОСОБА_4 , з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та беручи до уваги дані про особу обвинуваченого погоджуються на призначення йому покарання в межах санкції частини 2 статті 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, при цьому вважають за можливе звільнити його від відбування покарання на підставі положень статей 75,76 КК України.

Враховуючи, що наявні обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, сторони угоди, укладеної з обвинуваченим ОСОБА_12 , вважають за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 2 статті 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року апробаційного нагляду (з врахуванням положень статей 59-1, 69, 101 КК України), з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В угодах передбачені наслідки їх укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченим.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даних угод про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, судом враховується, що відповідно до положень частини 4 статті 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 2 статті 75 КК України визначено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даних угод дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченим узгоджену в угодах міру покарання.

Обвинувачені та їх захисник в судовому засіданні також просили вказані угоди затвердити і призначити узгоджені в них міри покарання, при цьому обвинувачені беззастережно визнали себе винними у вчиненні кримінальних правопорушень, дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угод.

Потерпілий надав прокурору згоду на укладення угод з обвинуваченими та призначення їм визначеного в угодах покарання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені повністю усвідомлюють зміст укладених угод про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими обвинувачені, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угод.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні вчинення обвинуваченими інкримінованого їм правопорушення та призначає узгоджену сторонами угод про визнання винуватості міру покарання.

При цьому, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання останнього без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 КК України, визначивши іспитовий строк в 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені частиною 1 статті 76 КК України.

Враховуючи, що наявні обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, обставини вчення кримінального правопорушення, суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 4 статті 185 КК України, та призначити йому (з врахуванням положень статей 59-1, 69, 101 КК України) узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді 1 року пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, визначених статтею 59-1 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 6647,51 грн. (1/3 від 19942,53 грн. оскільки правопорушення вчинено спільно з ОСОБА_5 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження).

Відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України та з врахуванням положень пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» з обвинуваченого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_6 слід стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 6647,51 грн. (1/3 від 19942,53 грн. оскільки правопорушення вчинено спільно з ОСОБА_4 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження).

Доля речових доказів судом не вирішується, оскільки на даний час не прийнято рішення у кримінальному провадженні відносно особи матеріали щодо якої виділено в окреме провадження.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 124, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 жовтня 2024 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені частиною 1 статті 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи;

Встановити ОСОБА_4 тривалість іспитового строку - 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів кошти в сумі 6647 грн. (шість тисяч шістсот сорок сім) грн. 51 коп.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 жовтня 2024 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, та з врахуванням положень частини 1 статті 69 КК України призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі положень статей 59-1, 101 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або з його законного представника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів кошти в сумі 6647 грн. (шість тисяч шістсот сорок сім) грн. 51 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1