Номер провадження 11-сс/816/462/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/12386/24 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти передбачені законом обов`язки, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існують реальні ризики, що він може переховуватися від органу досудового розслідування, впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, тому забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

26.07.2024 до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погодженим із прокурором Сумської окружної прокуратури, звернувся ст. слідчий СУ ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК, а саме у організації і керівництві незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

02.11.2022 до ЄРДР за № 00000145 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК, а 25.07.2024 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, слідчий просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2024 у задоволенні клопотання відмовлено, до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , а також покладені обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками в кримінальному провадженні. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що повідомлена ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою, існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, запобігти яким можливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме у виді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши доводи прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурору та залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а згідно ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, тобто: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК (ч. 1 ст. 183 КПК).

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого і постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення і що даний запобіжний захід в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігатиме ризикам, наведеним в клопотанні слідчого, а тримання під вартою не буде виправданим в цьому кримінальному провадженні.

Такі висновки слідчого судді суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на вимогах КПК.

Зокрема, при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слідчим суддею суду першої інстанції в повній мірі враховані всі суттєві обставини кримінального провадження, як того і вимагають положення ст. 194 КПК, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яка підтверджується протоколами НС(Р)Д, іншими доказами, а також існування ризиків переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, на які вказував слідчий у своєму клопотанні.

Слідчим суддею суду першої інстанції згідно ч. 1 ст. 178 КПК у повній мірі було взято до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, а також встановлене кримінальним законом покарання за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження і мотиви клопотання слідчого, колегія суддів приходить до переконання, що підозрюваний у даній конкретній ситуації в силу свого перебування на лікуванні у зв`язку з нещодавно перенесеною операцією, поведінкою під час провадження тощо не має реальної можливості переховуватися від розслідування та правосуддя, що дає підставу очікувати, що цей ризик не справдиться, а однієї лише «інформації» у клопотанні слідчого про це явно недостатньо для тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Олександр Макаров проти Росії» (Aleksandr Makarov v. Russia), заява № 15217/07). При цьому питанню суворості покарання також не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба позбавлення волі підозрюваного не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v. Russia), заява № 7064/05), та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування такого запобіжного заходу. При цьому слід враховувати характер підозрюваного, його моральні якості, наявні кошти (матеріальне становище), зв`язки з державою, у якій його переслідують за законом, і його міжнародні контакти, його заяви щодо прагнення виїхати на постійне місце проживання за кордон, наявність у нього кількох паспортів; наявність даних про те, що підозрюваний раніше ухилявся від розслідування і суду, тощо.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам, оскільки у клопотанні про застосування запобіжного заходу не зазначено, а під час його розгляду як в суді першої інстанції, так і при перегляді постановленого за результатами його розгляду рішення слідчого судді в апеляційному суді, не було встановлено того, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які б про це свідчили.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про можливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього певних, визначених кримінальним процесуальним законом обов`язків (ч. 5 ст. 194 КПК), оскільки тримання під вартою для суду повинно розглядатися як винятковий захід, який ніколи не повинен бути обов`язковим і використовуватися для цілей покарання (п.1 Рекомендації R (80) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо досудового ув`язнення).

Ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2024 відносно ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4