Справа 372/2408/19 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1432/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2023 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козин Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, працюючого на посаді лісничого Комунального підприємства «Лісопаркове господарство «Конча-Заспа», одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, з повною вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.3 ст.368 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки з конфіскацією всього належного йому майна.

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду лісничого Козинського лісництва Державного підприємства «Київське лісове господарство», 18 лютого 2019 року, близько о 13 години 45 хвилин, будучи службовою особою, перебуваючи на території Козинського лісництва, яке знаходиться неподалік смт. Козин Обухівського району Київської області, з метою отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 за вчинення в інтересах останнього дій з використанням власного службового становища, які полягали у забезпеченні своєчасного відбору деревини належної якості для ТОВ «ДНІПРО ВТОР РЕСУРС», шляхом її вимагання, здійснив відбір лісоматеріалів круглих сосен у обсязі 30 куб. м, які зберігалися неподалік, які були завантаженні до автомобіля, який перебував у віданні ОСОБА_9 .

В подальшому, 20 березня 2019 року, приблизно о 15 годині 15 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи на території Козинського лісництва, яке знаходиться неподалік смт. Козин Обухівського району Київської області, зустрівся з ОСОБА_9 , що надав підтвердження сплати ним 53 000 грн до каси ДП «Київське лісове господарство» за придбання лісоматеріалів круглих сосен у обсязі 30 куб. м, після чого, на виконання заздалегідь досягнутої домовленості, діючи умисно, з корисливих мотивів, отримав від ОСОБА_9 , за незаконну вимогу, частину неправомірної вигоди у розмірі 15 000 грн в якості плати за відбір деревини належної якості.

В апеляційній скарзі захисника указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, на переконання апелянта, суд не надав належної оцінки тому, що передача грошових коштів ОСОБА_8 з боку ОСОБА_9 була спровокована, оскільки ОСОБА_9 активно діяв за вказівками працівників поліції та прокурора, які вийшли за межі пасивного розслідування, з метою спровокувати ОСОБА_8 на вчинення злочину. На думку апелянта, висновок суду про відсутність провокації з боку ОСОБА_9 та працівників поліції є помилковим, оскільки матеріалами за результатами негласних слідчих розшукових дій не зафіксовано вимагання неправомірної вигоди та будь-яких домовленостей з боку ОСОБА_8 про грошові кошти із ОСОБА_9 . Окрім цього, обвинувачений не був присутній при відпуску продукції, про що вказує акт службової перевірки, проведеної на вимогу прокурора, вказівок від лісничого про відбір продукції не поступало. Звернув увагу, що відповідно до матеріалів справи ОСОБА_9 не перебував у жодних офіційних трудових відносинах з ТОВ «ДНІПРО ВТОВ РЕСУРС», та не маючи жодних цивільно-правових договорів із даним підприємством, які б підтверджували його повноваження перед підприємством, в тому числі щодо здійснення будівництва, маючи лише довіреність на представництво інтересів щодо закупівлі деревини, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вимагання неправомірної вимоги. На переконання апелянта, прокурором не встановлено осіб, фізичних чи юридичних, які б могли та повинні були бути визнанні потерпілими у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст. 55-57 КПК України. Звернув увагу, що ТОВ «ДНІПРО ВТОВ РЕСУРС» не мав зацікавленості у незаконному вирішенні питання закупівлі деревини у Козинському лісництві. Окрім цього, апелянт звернув увагу на порушення правил підслідності у даному кримінальному провадженні. Відповідно до ч.5 ст.218 КПК України, вбачається, що спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня. Спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності Національного антикорупційного бюро України, вирішує Генеральний прокурор або його заступник. Оскільки прокурором у порушенні вимог ч.5 ст.218 КПК України, винесено необґрунтовану та незаконну постанову про визначення підслідності від 18 лютого 2019 року, якою встановивши місце вчинення кримінального правопорушення Козинське лісництво Київської області, Обухівського району, неподалік смт Козин, та без будь-яких підстав прийняв рішення про визначення підслідності у кримінальному провадженні за слідчим відділом Деснянського УП ГУ НП у місті Києві. Також, зазначив, що у даному кримінальному провадженні порушені строки досудового розслідування, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 219 КПК України. Вказані порушення проявились у тому, що строки досудового розслідування по закінченню двох місячного терміну були продовженні прокурором до 19 червня 2019 року. В подальшому слідчий у даному провадженні склав повідомлення про завершення досудового розслідування, яке вручив захиснику ОСОБА_8 . Даним повідомленням слідчий визначив, що сторона захисту може ознайомитись із матеріалами досудового розслідування 20 червня 2019 року. Таким чином слідчий штучно, в позапроцесуальний спосіб додав строки досудовому розслідуванню, що не відповідає вимогам КПК України. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 був складений 25 червня 2019 року та в цей день був вручений захиснику та обвинуваченому під розписки. 26 червня 2019 року обвинувальний акт був направлений до суду та отриманий судом 04 липня 2019 року. У зв`язку з цим, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 надійшов до суду поза межами строку досудового розслідування. Просив вирок скасувати та прийняти новий вирок, яким виправдати обвинуваченого ОСОБА_8 .

Обвинуваченим ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, мотивувальна частина якої є аналогічною за змістом до апеляційної скарги захисника. В поданій апеляційній скарзі обвинувачений просив вирок скасувати, а провадження у справі закрити.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника та обвинуваченого, які доводи поданих апеляційних скарг підтримали, підтвердили їх доводи та просили їх задовольнити; захисником подане клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із тим, що після повідомлення про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України;

прокурора, який апеляційні скарги захисника та обвинуваченого вважав необґрунтованими, просив залишити їх без задоволення, а вирок без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку що апеляційні скарги захисника та обвинуваченого підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За змістом п.5 ч.1 ст. 3 та ч.1 ст. 219 КПК України, звернення до суду із обвинувальним актом повинне бути здійснене протягом строку досудового розслідування. Не дотримання вказаних вимог закону є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом (ч.1 ст.219 КПК України).

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 3 від 17.05.2019 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 18.02.2019 продовжено до трьох місяців, а саме до 19.06.2019 (т.2 а.п. 37-43).

19.06.2019, тобто у останній день строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000064, старшим слідчим СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 підозрюваному ОСОБА_8 та захиснику ОСОБА_11 повідомлено про завершення досудового розслідування, а 25.06.2019 сторона захисту ознайомилася з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 (т.3 а.п. 98).

Колегія суддів у цій частині враховує те, що за правилами ч.5 ст.219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, досудового розслідування.

25.06.2019, тобто у останній день строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000064, стороні захисту було вручено копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування (т.1 а.п. 26-27).

Натомість, до місцевого суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000064 був направлений супровідним листом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_12 від 26.06.2019, який на адресу місцевого суду надійшов 04.07.2019 (т.1 а.п.1), тобто поза межами строку досудового розслідування, який закінчився 25.06.2019.

За наведених обставин, колегія суддів констатує те, що у кримінальному провадженні № 0000064 строк досудового розслідування закінчився 25.06.2019, а обвинувальний акт надійшов до місцевого суду 04.07.2019, поза межами строку досудового розслідування.

Колегія суддів враховує те, що відповідно до ч.5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився не підлягає поновленню.

Із урахуванням викладеного, вирок Обухівського районного суду Київської області від 15.06.2023 щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження № 0000064 від 18.02.2019 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, тобто із підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисника та обвинуваченого задовольнити.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Кримінальне провадження № 0000064 від 18.02.2019 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, закрити у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, тобто із підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_13 ОСОБА_4