Справа № 461/748/24
Провадження № 1-кс/461/1791/24
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

20.03.2024 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю покурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ялта Автономної республіки Крим, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого: вироком Ялтинського міського суду Автономної республіки Крим від 11.11.2013 за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі, звільненого у 2020 році по відбуттю строку покарання,

у кримінальному провадженні, внесеному 26.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001234, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,-

в с т а н о в и в:

18.03.2024 старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із клопотанням, в якому просить продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 26.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001234, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням більш точний час, але не пізніше 23.12.2023 та невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, маючи умисел на незаконне збагачення, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та іншими невстановленим досудовим розслідування особами, достовірно знаючи про запроваджений указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ воєнний стан на всій території України, розробили злочинний план, щодо вимагання грошових коштів в сумі 2000 доларів США у ОСОБА_8 в рахунок неіснуючого боргу.

Так, з метою реалізації свого злочинного плану ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи за попередньою змовою з та керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , 23.12.2023 в період часу з 10:44 год. по 10:49 год. перебуваючи у салоні автомобіля марки «Volkswagen Golf», н.з НОМЕР_1 , що знаходився та території АЗС «WOG», за адресою: АДРЕСА_3 висловив потерпілому ОСОБА_8 незаконну вимогу, про надання йому грошових коштів в сумі 2 000 доларів США, в рахунок неіснуючого боргу, а у разі відмови від виконання вказаної незаконної вимоги погрожував застосуванням насильства щодо потерпілого та заволодінням його транспортним засобом.

ОСОБА_8 сприймаючи погрози ОСОБА_5 як реальні, будучи поставленим в умисно створені умови щодо необхідності незаконного надання грошових коштів, з метою запобігання шкідливим наслідкам для свого життя та здоров`я, а також збереження свого майна, погодився на незаконну вимогу, однак повідомив, що такої суми грошових коштів не має та йому потрібний час для того щоб зібрати вказану суму. В свою чергу ОСОБА_5 висловив вимогу про передачу їм грошових коштів частинами по 500 доларів США.

В подальшому, 30.12.2023 в період часу з 14:01 год. по 14:08 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою, перебуваючи на території складів з координатами ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , під час зустрічі із потерпілим ОСОБА_8 , застосовуючи психологічний тиск стали повторно незаконно вимагати сплату неіснуючого боргу в сумі 2000 доларів США та висловили вимогу передачі їм частини грошових, в сумі 500 доларів США при цьому повторно погрожували потерпілому ОСОБА_8 застосуванням фізичного насильства щодо нього у випадку відмови в передачі зазначених грошових коштів.

ОСОБА_8 сприймаючи погрози ОСОБА_5 та ОСОБА_7 як реальні, будучи поставленим в умисно створені умови щодо необхідності незаконного надання грошових коштів, з метою запобігання шкідливим наслідкам для свого життя та здоров`я, а також збереження свого майна, погодився на їх незаконну вимогу та о 14:06 год. 30.12.2023, у присутності ОСОБА_5 , передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 200 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 30.12.2023 становило 7 596,48 гривень. В свою чергу ОСОБА_7 , отримавши від ОСОБА_8 , вищевказані грошові кошти, висловив незаконну вимогу про необхідність передачі їм ще 300 доларів США до кінця дня.

Так, ОСОБА_8 діючи на виконання незаконних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , сприймаючи погрози останніх як реальні, з метою запобігання шкідливим наслідкам для себе, 30.12.2023 о 19:51 год. перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , у присутності ОСОБА_5 , повторно передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 300 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 30.12.2023 становило 11 394,72 гривень.

В подальшому, 11.01.2024 о 13:05 год. ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , та керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , перебуваючи на території складів з координатами ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , під час зустрічі із ОСОБА_8 , застосовуючи психологічний тиск запропонував останньому, сісти в салон автомобіля марки «CITROEN BERLINGO», н.з. НОМЕР_2 та проїхатись. Після чого останній на вказаному автомобілі привіз потерпілого до лісопосадки з координатами (49.2864595, 23.4831372) в сторону виїзду з АДРЕСА_3 , де повторно висловлював погрози та незаконну вимогу про сплату решти суми неіснуючого боргу та передачі їм, чергової частини грошових в сумі 500 доларів США до кінця дня.

ОСОБА_8 сприймаючи повторні погрози ОСОБА_7 як реальні, будучи поставленим в умисно створені умови щодо необхідності незаконного надання грошових коштів, з метою запобігання шкідливим наслідкам для свого життя та здоров`я, а також збереження свого майна, погодився на вищевказану незаконну вимогу та о 20:02 год. 11.01.2024, перебуваючи на неподалік кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_4 , передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 11.01.2024 становило 19 096,15 гривень.

В подальшому, 24.01.2024 приблизно о 12:05 год. ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , на виконання попередньою розробленого злочинного плану перебуваючи на неподалік кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_4 , під час зустрічі із ОСОБА_8 , отримали від останнього чергову суму грошових коштів в сумі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 24.01.2024 становило 37 454,4 гривень.

Після чого протиправна діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_7 була припинена працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вимаганні, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану в тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

24.01.2024 о 13:49 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

24.01.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: заявою ОСОБА_8 від 26.12.2023 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.189 КК України; показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 23.12.2023, 17.01.2024 та 25.01.2024, в яких він повідомив про факти вимагання в нього грошових коштів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2024, згідно якого потерпілий впізнав особу ОСОБА_5 , який вимагав та отримав від нього грошові кошти; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2024, згідно якого потерпілий впізнав особу ОСОБА_7 , який вимагав та отримав від нього грошові кошти; результатами проведення контролів за вчиненням злочину від 30.12.2023 та 11.01.2024; результатами проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-відео контролю особи; протоколами ідентифікацій та огляду грошових коштів від 30.12.2023, 11.01.2024, 24.01.2024; відеозаписами з камер відеоспостереження АЗС «WOG», за адресою: АДРЕСА_3 за 23.12.2023; протоколом обшуку автомобіля марки БМВ, н.з. НОМЕР_3 від 24.01.2024; речовими доказами по кримінальному провадженні; іншими проведеними слідчими діями та доказами отриманими в ході їх проведенням, які в сукупності підтверджують вину підозрюваного.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється вимаганні, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану в тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України та що відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність лише у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, без альтернативи призначення іншого покарання.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України останньому 25.01.2024 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, тобто до 23.03.2024, та в даний час є всі підстави для його продовження, з наступних підстав.

Оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що: наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим ОСОБА_5 , йому загрожує покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, без альтернативи призначення іншого покарання; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі; відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинення ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, сторона обвинувачення приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, без альтернативи призначення іншого покарання і це може стимулювати підозрюваного до втечі. Вказані вище обставини, в тому числі відсутність міцних соціальних зв`язків та інші відомості, отримані під час досудового розслідування дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

- незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань, або не дачі показань у кримінальному провадженні. Крім цього, у даному кримінальному провадженні є потерпілий, відтак, ОСОБА_5 з метою забезпечення свого не притягнення до передбаченої законом відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину може незаконно впливати на потерпілого для того щоб він не надавав показання у кримінальному провадженні, шляхом вчинення неправомірних дій відносно останнього, його близьких та родичів. Разом з цим, у кримінальному провадженні призначено ряд експертиз, а відтак підозрюваний ОСОБА_5 , з метою створення перешкод слідству та встановленню об`єктивної істини у справі, з метою подальшого уникнення від передбаченої законом відповідальності може незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні. Вказані вище дії може вчинити як сам підозрюваний ОСОБА_5 , а також і залучити для цього інших осіб.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки зважаючи на те, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжке кримінально-каране діяння вчинене із погрозою застосуванням насильства щодо потерпілого, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, з ретельною підготовкою до вчинення такого правопорушення, зокрема, розподілу ролей всіх співучасників, та виконання спільно розробленого плану, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Крім цього ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі і пов`язані з незаконним впливом на потерпілого, свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження, що меже утворювати склад окремого кримінального правопорушення, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик обґрунтовується тим, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є корисливим, вчинялося в умовах ретельної конспірації та приховування своєї протиправної діяльності, для чого залучалась велика кількість співучасників в тому числі і тих, які на даний час невстановлені. Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та стороною обвинувачення проводиться ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання доказів та встановлення істини у кримінальному провадженні, відтак незастосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою призведе до знищення, схову або спотворення речей та документів, речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

Враховуючи викладені вище обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків.

Згідно ст.183 КПК України, заборон для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави не має.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 завершується 23.03.2024, однак завершити досудове розслідування до закінчення вказаного строку неможливо, оскільки необхідно завершити проведення призначених у кримінальному провадженні судових експертиз, завершити процедуру розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема, ухвал слідчого судді Львівського апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та провести додаткові слідчі (розшукові) та процесуальні дії з використанням результатів проведення експертиз, які неможливо було провести внаслідок особливої складності провадження, зокрема, необхідно: долучити до матеріалів кримінального провадження 2 (два) висновки молекулярно-генетичної експертизи, які на даний час перебувають на виконанні експертів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України; провести в межах вказаного кримінального провадження судові експертизи відео-, звукозапису та в подальшому висновки за результати їх проведення долучити до матеріалів кримінального провадження; долучити до матеріалів кримінального провадження процесуальні документи, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та які на даний час перебувають на стадії розсекречення у Львівському апеляційному судді; з урахуванням отриманих результатів проведення судових експертиз та з використанням розсекречених матеріалів щодо проведення НСРД провести додаткові слідчі (розшукові) та процесуальні дії з метою встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку із вищевикладеним до Галицького районного суду м. Львова скеровано клопотання про продовження строку досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 24.05.2024.

На підставі викладеного, просить клопотання задоволити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та продовжують існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Окрім цього, просив врахувати, що підозрюваний має на утриманні неповнолітніх дітей, має дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, має постійне місце проживання, не перешкоджає розслідуванню кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника, проти задоволення клопотання заперечив, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту із обов`язком носіння електронного браслета. Додатково пояснив, що ризики, передбачені ст.177 КПК України органом досудового розслідування недоведені, змоги втекти, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, у нього не має. Вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнає, вважає, що нічого поганого не зробив.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, якими воно обґрунтоване, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст.178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу, що передбачено частиною першою статті 183 КПК України.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до частини третьої статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: (1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; (2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Положеннями частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 26.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001234, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

24.01.2024 о 13:49 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

24.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вимаганні, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

25.01.2024 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова було застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів, - тобто до 13:49 год. 23.03.2024, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» без визначення розміру застави.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим та прокурором доведено, що закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не є можливим, оскільки в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, без яких неможливо закінчити досудове розслідування, а саме: завершити проведення призначених у кримінальному провадженні судових експертиз, завершити процедуру розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема, ухвал слідчого судді Львівського апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та провести додаткові слідчі (розшукові) та процесуальні дії з використанням результатів проведення експертиз, які неможливо було провести внаслідок особливої складності провадження, зокрема, необхідно: долучити до матеріалів кримінального провадження 2 (два) висновки молекулярно-генетичної експертизи, які на даний час перебувають на виконанні експертів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України; провести в межах вказаного кримінального провадження судові експертизи відео-, звукозапису та в подальшому висновки за результати їх проведення долучити до матеріалів кримінального провадження; долучити до матеріалів кримінального провадження процесуальні документи, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та які на даний час перебувають на стадії розсекречення у Львівському апеляційному судді; з урахуванням отриманих результатів проведення судових експертиз та з використанням розсекречених матеріалів щодо проведення НСРД провести додаткові слідчі (розшукові) та процесуальні дії з метою встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

20.03.2024 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 26.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001234, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 24.05.2024 включно.

Щодо обґрунтованості підозри.

Ухвалюючи судове рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_8 від 26.12.2023 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.12.2023 та протоколами додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 17.01.2024 та від 25.01.2024, в яких він повідомив про факти вимагання в нього грошових коштів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2024, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу ОСОБА_5 , який вимагав та отримав від нього грошові кошти; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2024, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу ОСОБА_7 , який вимагав та отримав від нього грошові кошти; протоколами ідентифікації та огляду грошових коштів від 30.12.2023, 11.01.2024 та 24.01.2024; протоколами огляду особи від 11.01.2024 та від 24.01.2024; протоколами за результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 12.01.2024 та від 25.02.2024; протоколами за ходом проведення негласної слідчої (розшукової дії) візуальне спостереження від 16.01.2024 та від 17.01.2024; протоколом огляду речей, предметів та документів від 18.01.2024; протоколами обшуку від 24.01.2024; протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.01.2024.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Щодо обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які наведені в ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.01.2024, та існування яких стало підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою без визначення розміру застави на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Продовження існування ризику переховування від органу досудового розслідування/суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обумовлюється тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується останньому, передбачене ч.4 ст.189 КК України є особливо тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Будучи обізнаним про покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 , для уникнення відповідальності, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

На думку слідчого судді, не припинив існувати ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування. Враховуючи вищевикладене, у випадку застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку.

Продовжує існувати ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який виражається у тому, що враховуючи отримані органом досудового розслідування показання про обставини вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, які надав потерпілий, то підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі матиме можливість спілкуватись із потерпілим, і таким чином безперешкодно впливати на нього, зокрема, шляхом підкупу, примусу, погроз, з метою зміни або відмови його надавати покази працівникам правоохоронних органів та/або суду. Вказані вище дії може вчинити як сам підозрюваний, а також, будучи на волі, може залучити для цього і інших осіб. Крім цього, перебуваючи на свободі, з метою приховання відомостей про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може незаконно впливати на іншого підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні. Також, у кримінальному провадженні призначено ряд експертиз, а відтак підозрюваний ОСОБА_5 , з метою створення перешкод слідству та встановленню об`єктивної істини у справі, з метою подальшого уникнення від передбаченої законом відповідальності може незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Не припинив існувати ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення із погрозою застосуванням насильства щодо потерпілого, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, з ретельною підготовкою до вчинення такого правопорушення, зокрема розподілу ролей всіх співучасників, та виконання спільно розробленого плану. Відтак, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що обставини у кримінальному провадженні з часу застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не змінилися, встановлені ризики на момент розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати. Стороною захисту не спростовано ризиків доведених слідчим та прокурором.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При вирішенні клопотання слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працює, неофіційно підробляє продажем авто та запчастин до авто, одружений, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей: Мілану 2023 р.н., та Марка 2011 р.н., який є сином його дружини, раніше судимий: вироком Ялтинського міського суду Автономної республіки Крим від 11.11.2013 за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений у 2020 році по відбуттю строку покарання, невійськовозобов`язаний.

Оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, вчиненого умисно, групою осіб, з корисливим мотивом, а також пов`язаного із погрозою застосування насильства над потерпілим, та доведених ризиків визначених пунктами 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що об`єктивно необхідним є продовження застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти наявним ризикам. Наявність тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, з середньою спеціальною освітою, неофіційно підробляє продажем авто та запчастин до авто, одружений, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей: Мілану 2023 р.н., та Марка 2011 р.н., який є сином його дружини, не мають такого ступеню довіри, що можуть бути враховані як такі, що мають запобіжний вплив на процесуальну поведінку підозрюваного та не є, в даному випадку, безумовними підставами для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто, у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване відносно підозрюваного.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішення повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного, та для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Шодо можливості визначення розміру застави.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

А відтак враховуючи, підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, що викладені вище, а також те, що ОСОБА_5 вчинив злочин з погрозою застосування насильства над потерпілим, слідчий суддя вважає недоцільним визначати підозрюваному заставу.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 18.05.2024.

Відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та направити начальнику державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 22.03.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1