Провадження № 1-кс/522/1301/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 29.12.2023 року у кримінальному провадженні №0000741 від 25.05.2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2024 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді зі скаргою, відповідно якої просила скасувати повідомлення про підозру від 29.12.2023 р. у кримінальному провадженні №0000741 від 25.05.2023 р. за ч. 3 ст. 190 КК України та ч. 3 ст. 358 КК України; зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000741 від 25.05.2023 р. за ч. 3 ст. 190 КК України та ч. 3 ст. 358 КК України вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру від 29.12.2023 р. ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги, зазначено, що процедура вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 не було дотримано, також не дотримано критерію обґрунтованості підозри. На думку скаржника, повідомлення про підозру ґрунтується лише на показаннях свідків, потерпілого та на припущеннях, адже відсилок на відповідні докази відсутні. Оскаржуване повідомлення про підозру не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливості причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів.

В судовому засіданні 13.03.2024 року з`явилась слідчий ОСОБА_6 , яка надала письмові заперечення та додатки на обґрунтування заперечень, скаржник адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про відкладення розгляд скаргу для надання часу ознайомитись з запереченнями. Розгляд скарги було відкладено на 21.03.2024 року.

В судовому засіданні 21.03.2024 року, скаржник підтримала вимоги скарги, просила задовольнити.

Вивчивши скаргу, заслухавши учасників, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин скарги по кримінальному провадженню, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, у тому числі, повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 26 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні суб`єктами кримінального провадження своїх процесуальних прав в межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено 29.12.2023. Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення прокурором або слідчим, а у випадку неможливості такого вручення. Тобто, повідомлення про підозру може бути вручено дорослому члену сім?ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає. Факт вручення повідомлення про підозру батьку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується відеозаписом та протоколом огляду речей та документів від 29.12.2023 року долученими слідчим.

Слідчим в кримінальному провадженні було надано доручення на встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , та надійшов рапорт, про те що останній перебуває за межами території України. Цей факт підтверджується також відповіддю на запит від ДПСУ.

Слідчий суддя звертає увагу, на те, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_5 дає підстави вважати що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Виходячи із наявних у слідчого судді матеріалів, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Положеннями ст. 307 КПК України передбачено рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст.89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, не надаючи оцінку щодо допустимості чи не допустимості доказів зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки обставини, викладені в у скарзі, на повідомлення про підозру не доведені у судовому засіданні.

В КПК України відсутній конкретний перелік підстав та критеріїв для скасування повідомлення про підозру. Однак з аналізу положень статей 276278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру: неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру; порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру; необґрунтованість підозри.

Аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_5 , дає підстави вважати що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Таким чином, доводи захисника про те, що повідомлення про підозру ґрунтується лише на показаннях свідків, потерпілого та на припущеннях, адже відсилок на відповідні докази відсутні, не доведені у судовому засіданні.

Відтак, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга захисника на повідомлення про підозру задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 303-307, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 29.12.2023 року у кримінальному провадженні №0000741 від 25.05.2023 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1