В И Р О К

іменем України

03 травня 2024 року м.Снігурівка

справа № 485/1287/23

провадження №1-кп/485/31/24

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у місті Снігурівка у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000058 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новопетрівка Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Снігурівка Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2023 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20.09.2021 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком на 2 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.189 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

їх захисника ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_8 ,

Законні представники ОСОБА_4 - ОСОБА_9 та мати ОСОБА_4 ОСОБА_10 , законний представник ОСОБА_5 його матір ОСОБА_11 викликалися у судове засідання, але у судове засідання не з`явилися. Відповідно до ст.488 КПК України, заслухавши думки учасників судового провадження, суд протокольною ухвалою постановив проводити судове засідання у їх відсутність.

установив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним щодо ОСОБА_4 .

У ніч з 05 на 06 лютого 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , перебували в с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області та з метою особистого збагачення вступили у злочинну змову, направлену на заволодіння майном місцевих мешканців ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Невідкладно реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на викрадення чужого майна, діючи повторно, в ніч з 05 на 06 лютого 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 прийшли до огородженої території домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 , розташованого по АДРЕСА_3 , та діючи узгоджено, перелізли через паркан і таким чином незаконно проникли на територію двору вказаного домоволодіння. ОСОБА_5 ногою вдарив по вхідних дверях будинку, які на той час були зачинені зсередини на металевий засув, в результаті чого двері відчинились, і ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 проникли до приміщення будинку, у якому відпочивали ОСОБА_12 та його батько ОСОБА_13 , 1947 р.н., який є особою похилого віку. Перебуваючи в приміщенні спальної кімнати будинку, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 стали вимагати у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 передати їм заощаджені грошові кошти. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наказали потерпілим не виходити із спальної кімнати, а самі пішли до іншої кімнати (зали), де спільно почали шукати грошові кошти. Після тривалих пошуків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в приміщенні зали у шафі виявили грошові кошти в сумі 45 000 грн, належні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які відкрито повторно викрали.

Викрадені грошові кошти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 привласнили та розпорядились на свій розсуд, в результаті чого спричинили потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 45 000 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК, а саме відкрите заволодіння чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Окрім того, в ніч з 16 на 17 лютого 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 перебували в с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, та з метою особистого збагачення повторно вступили у злочинну змову, направлену на заволодіння майном місцевих мешканців ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Невідкладно реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на викрадення чужого майна, діючи повторно, в ніч з 16 на 17 лютого 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 прийшли до огородженої території домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 , розташованого по АДРЕСА_3 , та діючи узгоджено, перелізли через паркан і таким чином незаконно проникли на територію двору вказаного домоволодіння.

Діючи на реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викликали з будинку ОСОБА_12 та висловили вимогу передати їм наявне у потерпілого пальне (бензин). ОСОБА_12 , побоюючись ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які попередньо в нічний час відкрито викрали у нього грошові кошти, та мали кількісну та фізичну перевагу, з приміщення гаражу, розташованого на території домоволодіння, вимушено видав металеву каністру сріблястого кольору об`ємом 10 літрів вартістю 232,50 грн, наповнену бензином марки А-92 вартістю 31,94 грн за 1 л на загальну суму 319,40 грн, яку ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 відкрито повторно викрали.

Викрадене майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 привласнили та розпорядились на власний розсуд, в результаті чого спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 551,90 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.

Окрім того, в ніч з 17 на 18 лютого 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 перебували в с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, та з метою особистого збагачення повторно вступили у злочинну змову, направлену на заволодіння майном місцевих мешканців ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Невідкладно реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на викрадення чужого майна, діючи повторно, в ніч з 16 на 17 лютого 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 прийшли до огородженої території домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 , розташованого по АДРЕСА_3 , та діючи узгоджено, перелізли через паркан і таким чином незаконно проникли на територію двору вказаного домоволодіння.

Діючи на реалізацію спільного корисливого умислу, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , приклавши фізичну силу, натиснули на вхідні двері, які були зачинені зсередини на кріплення у вигляді зігнутого цвяха, і таким чином відчинили їх та проникли до приміщення вищевказаного будинку, у якому відпочивали ОСОБА_12 та його батько ОСОБА_13 , 1947 р.н., який є особою похилого віку. Перебуваючи у приміщенні будинку, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 пройшли до спальної кімнати та стали вимагати у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 передати їм заощаджені грошові кошти. У відповідь на повідомлення потерпілих про відсутність грошових коштів, ОСОБА_5 з метою примусити потерпілих виконати його вимогу, кулаками та ногами наніс численні удари в область обличчя та тулуба потерпілих, спричинивши їм садна та синці на обличчі та руках, які є легкими тілесними ушкодженнями. При цьому ОСОБА_5 у приміщенні будинку взяв кухонний ніж та, приставляючи його почергово до шиї обох потерпілих, став погрожувати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою похилого віку, застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я, у тому числі їх вбивством. Дані погрози потерпілі сприймали, як реальні.

Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 наказали потерпілим перейти до іншої кімнати (зали), де знову стали вимагати у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 передати їм заощаджені грошові кошти, а також самостійно стали здійснювати пошук грошей серед предметів домашнього вжитку. При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 висловлювали погрози застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілих, а також погрозу вбивством. З метою демонстрації реальності своїх намірів ОСОБА_5 у цій же кімнаті (залі) знайшов серед сміття скляну пляшку з-під горілки, об стіну груби відбив нижню частину і тримаючи в руці горловину із загостреними краями «розочку», став розмахувати нею у безпосередній близькості перед обличчям потерпілих, внаслідок чого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 сприймали висловлені нападниками погрози як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.

У зв`язку із недосягненням мети заволодіння коштами через їх відсутність, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , не бажаючи відмовлятись від реалізації свого протиправного умислу, вирішили заволодіти іншим майном потерпілих автомобілем ВАЗ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 .

Невідкладно реалізуючи вказаний протиправний умисел, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , продовжуючи висловлювати погрози застосування фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого та погрози знищення майна (підпал автомобіля), стали вимагати у ОСОБА_12 передати їм ключі від належного останньому автомобіля марки ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_2 . Побоюючись реалізації погроз ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на вимогу останніх ОСОБА_12 вимушено віддав нападникам ключі від вказаного автомобіля та вимушено відчинив ворота приміщення гаражу, розташованого на території його домоволодіння. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проникли до гаражу, почергово сіли за кермо належного ОСОБА_12 автомобіля та виїхали із двору, і таким чином повторно незаконно заволоділи транспортним засобом ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , належним на праві власності ОСОБА_12 , вартість якого складає 23 770 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 187 КК, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 289 КК, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним щодо ОСОБА_5 .

У ніч з 05 на 06 лютого 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , перебували в с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області та з метою особистого збагачення вступили у злочинну змову, направлену на заволодіння майном місцевих мешканців ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Невідкладно реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на викрадення чужого майна, діючи повторно, ніч з 05 на 06 лютого 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 прийшли до огородженої території домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 , розташованого по АДРЕСА_3 , та діючи узгоджено, перелізли через паркан і таким чином незаконно проникли на територію двору вказаного домоволодіння. ОСОБА_5 ногою вдарив по вхідних дверях будинку, які на той час були зачинені зсередини на металевий засув, в результаті чого двері відчинились, і ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 проникли до приміщення будинку, у якому відпочивали ОСОБА_12 та його батько ОСОБА_13 , 1947 р.н., який є особою похилого віку. Перебуваючи в приміщенні спальної кімнати будинку, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 стали вимагати у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 передати їм заощаджені грошові кошти. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 наказали потерпілим не виходити із спальної кімнати, а самі пішли до іншої кімнати (зали), де спільно почали шукати грошові кошти. Після тривалих пошуків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в приміщенні зали у шафі виявили грошові кошти в сумі 45 000 грн, належні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які відкрито повторно викрали.

Викрадені грошові кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 привласнили та розпорядились на свій розсуд, в результаті чого спричинили потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 45 000 грн.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України, а саме відкрите заволодіння чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Окрім того, в ніч з 16 на 17 лютого 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 перебували в с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, та з метою особистого збагачення повторно вступили у злочинну змову, направлену на заволодіння майном місцевих мешканців ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Невідкладно реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на викрадення чужого майна, діючи повторно, в ніч з 16 на 17 лютого 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 прийшли до огородженої території домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 , розташованого по АДРЕСА_3 , та діючи узгоджено, перелізли через паркан і таким чином незаконно проникли на територію двору вказаного домоволодіння.

Діючи на реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 викликали з будинку ОСОБА_12 та висловили вимогу передати їм наявне у потерпілого пальне (бензин). ОСОБА_12 , побоюючись ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які попередньо в нічний час відкрито викрали у нього грошові кошти, та мали кількісну та фізичну перевагу, з приміщення гаражу, розташованого на території домоволодіння, вимушено видав металеву каністру сріблястого кольору об`ємом 10 літрів вартістю 232,50 грн, наповнену бензином марки А-92 вартістю 31,94 грн за 1 л на загальну суму 319,40 грн, яку ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 відкрито повторно викрали.

Викрадене майно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 привласнили та розпорядились на власний розсуд, в результаті чого спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 551,90 грн.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.

Окрім того, в ніч з 17 на 18 лютого 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 перебували в АДРЕСА_1 , та з метою особистого збагачення повторно вступили у злочинну змову, направлену на заволодіння майном місцевих мешканців ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Невідкладно реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на викрадення чужого майна, діючи повторно, в ніч з 16 на 17 лютого 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 прийшли до огородженої території домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 , розташованого по АДРЕСА_3 , та діючи узгоджено, перелізли через паркан і таким чином незаконно проникли на територію двору вказаного домоволодіння.

Діючи на реалізацію спільного корисливого умислу, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , приклавши фізичну силу, натиснули на вхідні двері, які були зачинені зсередини на кріплення у вигляді зігнутого цвяха, і таким чином відчинили їх та проникли до приміщення вищевказаного будинку, у якому відпочивали ОСОБА_12 та його батько ОСОБА_13 , 1947 р.н., який є особою похилого віку. Перебуваючи у приміщенні будинку, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 пройшли до спальної кімнати та стали вимагати у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 передати їм заощаджені грошові кошти. У відповідь на повідомлення потерпілих про відсутність грошових коштів, ОСОБА_5 з метою примусити потерпілих виконати його вимогу, кулаками та ногами наніс численні удари в область обличчя та тулуба потерпілих, спричинивши їм садна та синці на обличчі та руках, які є легкими тілесними ушкодженнями. При цьому ОСОБА_5 у приміщенні будинку взяв кухонний ніж та, приставляючи його почергово до шиї обох потерпілих, став погрожувати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою похилого віку, застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я, у тому числі їх вбивством. Дані погрози потерпілі сприймали, як реальні.

Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 наказали потерпілим перейти до іншої кімнати (зали), де знову стали вимагати у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 передати їм заощаджені грошові кошти, а також самостійно стали здійснювати пошук грошей серед предметів домашнього вжитку. При цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 висловлювали погрози застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілих, а також погрозу вбивством. З метою демонстрації реальності своїх намірів ОСОБА_5 у цій же кімнаті (залі) знайшов серед сміття скляну пляшку з-під горілки, об стіну груби відбив нижню частину і тримаючи в руці горловину із загостреними краями «розочку», став розмахувати нею у безпосередній близькості перед обличчям потерпілих, внаслідок чого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 сприймали висловлені нападниками погрози як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.

У зв`язку із недосягненням мети заволодіння коштами через їх відсутність, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , не бажаючи відмовлятись від реалізації свого протиправного умислу, вирішили заволодіти іншим майном потерпілих автомобілем ВАЗ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 .

Невідкладно реалізуючи вказаний протиправний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , продовжуючи висловлювати погрози застосування фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого та погрози знищення майна (підпал автомобіля), стали вимагати у ОСОБА_12 передати їм ключі від належного останньому автомобіля марки ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_2 . Побоюючись реалізації погроз ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на вимогу останніх ОСОБА_12 вимушено віддав нападникам ключі від вказаного автомобіля та вимушено відчинив ворота приміщення гаражу, розташованого на території його домоволодіння. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проникли до гаражу, почергово сіли за кермо належного ОСОБА_12 автомобіля та виїхали із двору, і таким чином повторно незаконно заволоділи транспортним засобом ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , належним на праві власності ОСОБА_12 , вартість якого складає 23 770 грн.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 187 КК, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 289 КК, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Окрім того, в ніч з 17 на 18 лютого 2022 року, більш точного часу не встановлено, після вчинення розбійного нападу на сім`ю Шаповалових та незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, з метою особистого збагачення вирішив заволодіти грошовими коштами, належними мешканцям с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Невідкладно реалізуючи свій злочинний корисливий намір, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, ОСОБА_5 , в ніч з 17 на 18 лютого 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, прийшов до огородженої території домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 , розташованого по АДРЕСА_3 , та через незачинені ворота незаконно проник на територію двору вказаного домоволодіння. Після чого, через незамкнені зсередини вхідні двері будинку ОСОБА_5 проник до приміщення будинку, у якому перебували ОСОБА_12 та його батько ОСОБА_13 , 1947 р.н., який є особою похилого віку.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно та повторно, вирішив використати надуману ним ситуацію про пошкодження свого мобільного телефону в результаті дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі ОСОБА_12 , незаконне заволодіння яким ОСОБА_5 вчинив у цю ж ніч, тому повідомив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що вони зобов`язані здійснити ремонт його телефону. При цьому ОСОБА_5 висловлюючи погрози застосування насильства щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 став вимагати в останніх грошові кошти, яких вони не мали.

Бажаючи досягти мети отримання грошових коштів, ОСОБА_5 продовжив висловлювати вимоги про передачу грошових коштів, що супроводжувалися погрозами застосування насильства відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які в обстановці, що склалася, вони сприймали як реальні та такі, що можуть бути невідкладно реалізовані.

В подальшому, ОСОБА_5 , подолавши волю до супротиву зі сторони потерпілих та викликавши в останніх розуміння про реальність та дійсність погроз, які були їм висловлені за вказаних вище обставин, висловив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 протиправну вимогу про передачу йому у строк до обіду 18.02.2022 грошових коштів у сумі 3 000 грн при цьому здійснюючи психологічний тиск погрозами вчинення насильства над ними в разі відмови від виконання висуненої ним противоправної вимоги.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 189 КК, а саме вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілими (вимагання), вчинене повторно.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за злочини, винними у вчиненні яких визнається обвинувачені

Кримінальний кодекс України

Стаття 186. Грабіж

1.Відкрите викрадення чужого майна (грабіж)

….

3. Грабіж, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдав значної шкоди потерпілому, -

карається позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.

Стаття 187. Розбій

1. Напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій).......

3. Розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, -

карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Стаття 289. Незаконне заволодіння транспортним засобом

1.Незаконне заволодіння транспортним засобом

…

3.Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою або поєднані з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, -

караються позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої;

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається тільки ОСОБА_5 .

Стаття 189. Вимагання

1.Вимога передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання)

…..

2. Вимагання, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням свого службового становища, або з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, або з пошкодженням чи знищенням майна, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, -

карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав, пояснив, що взимку 2022 року у темний час доби разом зі своїм другом ОСОБА_14 прийшли до ОСОБА_15 , якого знав як місцевого перевізника (таксиста), у якого є автомобіль. Гукали, потім зайшли у двір. Двері не вибивали, зайшли лише у веранду, вглиб будинку не заходили. ОСОБА_15 вийшов їм назустріч. Попросили грошей. Гроші були необхідні їм обом. Він їм дав. Коштів було близько 40 тисяч грн. Гроші поділили порівну. Наступного дня повернули Шаповалову 7000 грн. Ті гроші, які повернули, повторно у ОСОБА_15 не викрадали. Через кілька днів прийшли, попросили автомобіль, хотіли поїхати у Снігурівку, він їм дав. За кермом був ОСОБА_16 , а він допомагав йому вигнати автомобіль з двору. У нього був свій автомобіль. Через кілька годин повернули. Має навички водіння, водійських прав не має. Нікому не погрожували, насильства ні до кого не застосовували, ножем не погрожували. Хто був ще у будинку не знає, бачив лише ОСОБА_17 . Каністру з бензином брали, їх теж дав ОСОБА_18 . ОСОБА_19 залили в автомобіль, а каністру взяли, щоб купити бензин на заправці і повернути ОСОБА_15 . Каністру не віддали, бо не встигли. Пообіцяли, що влітку знайдуть роботу і повернуть гроші. Поліція приїхала наступного дня. Він був в с.Афанасіївка у свого діда ОСОБА_20 , до якого приїжджав у гості. На час подій йому було повних 16 років. Навчався у Миколаєві, отримував стипендію 1250 грн. Стверджував, що у поліції під погрозами підписав багато документів. Додатково пояснив, що автомобіль «Таврію» собі не купував. Отримані гроші витратив на власні потреби, у тому числі купував собі одяг. Говорив родичам і знайомим, що виграв гроші в лотерею. Пояснив, що раніше позичав у ОСОБА_15 гроші і потроху віддавав. Вказав, що раніше не бував у будинку Шаповалових. На автомобілі, взятому у потерпілого, були вдвох із ОСОБА_16 , більше нікого не було. На автомобілі потерпілого не перекидались, на таксі не пересувались.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 винним себе не визнав, пояснив, що в лютому 2022 року увечері близько 22 години, точної дати та часу не пам`ятає разом з Голокозом прийшли до будинку ОСОБА_15 , гукали його, останній не вийшов. Кілька разів стукнули у вхідні двері, вони відчинились. ОСОБА_15 вийшов, попросили у нього грошей, він дав гроші у розмірі 40000 грн. Ці гроші вони позичили. Позичені гроші поділили порівну. Свою частину витратив на свої потреби, зокрема, купив собі телефон. Через короткий проміжок часу (1-2 дні) батькові ОСОБА_15 повернули десь 7000 чи 8000 грн. При отриманні та передачі грошей ніяких розписок не писали. Через пару днів прийшли і попросили відвезти їх у місто Снігурівку. ОСОБА_15 відмовився, бо перебував у стані сп`яніння. Тому вони попросили дати автомобіль. Він дав ключі. Автомобіль повернули Шаповалову. Брали 10 літрів бензину у каністрі, каністру повернути не встигли. Він має навички водіння, водійських прав не має. Під час користування на автомобілі ОСОБА_15 не перекидався. Свій телефон під час їзди не розбивав. Вимогу передачі грошей на ремонт свого розбитого телефону не висловлював. Ножем не погрожували. Погроз, у тому числі щодо позбавлення життя, не висловлювали. Батька і сина Шаповалових не били, «розочкою» від пляшки не погрожували. Телефони потерпілих не розбивали. Крім того додав, що раніше приходив до ОСОБА_15 у справах, але в їхньому будинку ніколи не був. Після того, як взяли у ОСОБА_15 40000 грн, послугами таксі не користувались. Раніше ніяких кримінальних правопорушень щодо ОСОБА_17 не вчиняв.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх вина у вчинені кримінальних правопорушень повністю підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказами, оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку.

Потерпілий ОСОБА_12 під час судового розгляду пояснив, що разом з батьком ОСОБА_13 , 1947 року народження, проживав по АДРЕСА_3 . Батько був пенсіонером. Батько помер 06 червня 2023 року. На час подій мав легковий автомобіль марки ВАЗ-21061 з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 НІ темно-синього кольору. Щодо обвинувачених вказав, що знайомий з ними, з ОСОБА_16 односельці, тому знає його краще. Вчинення кримінальних правопорушень щодо нього та його батька розпочалось приблизно 5 - 6 лютого 2022 року. Всі події відбувались виключно у нічний час. Він точної дати та часу не пам`ятає. Всього обвинувачені ОСОБА_16 і Голокоз приходили 4 рази, кожного разу вночі приблизно о 3 годині ночі. Хотіли грошей. З плином часу послідовності подій не пам`ятає. Краще пам`ятав у день звернення до поліції із заявою про вчинення злочину та при проведенні з ним слідчого експерименту. Коли хлопці прийшли вперше, вони з батьком перебували в хаті. Він почув якийсь звук та вийшов у сіни, де побачив, що до приміщення зайшли ОСОБА_16 і Голокоз, які вибили двері, що були зачинені на металевий засув, вирвавши при цьому скобу. Вимагали грошей, конкретну суму не називали. Потерпілі відповіли, що грошей немає. Обвинувачені стали самі шукати гроші в будинку. Спочатку не знайшли, а потім у великій кімнаті (залі) відшукали їхні з батьком заощадження та викрали їх. Сума викрадених коштів становить 45 000 грн. Гроші обвинувачені взяли самі, забрали. Виходячи з будинку сказали, що влітку віддадуть. Говорили, щоб не зверталися у поліцію. Потім повертались і дивились у телефони, чи не було вихідних дзвінків. Телефони їхні розбили. Цієї ж доби у денний час ОСОБА_21 прийшов до них та батькові, ОСОБА_22 , віддав 9 тисяч гривень з тих коштів, що буди викрадені ними вночі. Знає про це зі слів батька. Сам потерпілий ОСОБА_18 свідком цих подій не був. Гроші поклали у ту ж кімнату на попереднє місце. З тих 9 тисяч потерпілий ОСОБА_18 взяв 2000 грн, які витратив наступного дня, а решта в розмірі 7000 грн лежали у тому ж місці. Вранці наступного дня (орієнтовно через 2 дні після викрадення 45000 грн) вони з батьком виявили відсутність залишку грошей, тобто 7000 грн. Одного разу взяли каністру з 10 л бензину. Для чого брали не знає. Каністра була з металу. Її не повернули. Останнього разу, коли вони приходили і вимагали грошей, ОСОБА_16 бив потерпілих: його бив ногами в груди, в обличчя, кулаками в груди. Батька бив кулаками в обличчя. Від ударів у нього була припухла щока, болів палець на руці, болів поперек. У батька теж були видимі тілесні ушкодження. Погрожували кухонним ножем, що знайшли у кімнаті. У спальній кімнаті обоє шукали грошей, у тому числі під матрацами. ОСОБА_16 в залі взяв прозору скляну пляшку з-під спиртного, яку розбив об стіну, та скляним уламком разом з верхньою частиною пляшки (горлечком-«розочкою») розмахував перед обличчям у потерпілих. Він зазначив, що вони боялися за своє життя і здоров`я. Під час цих дій ОСОБА_16 одночасно вимагав грошей. З ОСОБА_16 був і ОСОБА_23 . Вказав, що і він, і батько боялися за своє життя і здоров`я. Пояснив, що важко підібрати слова та словесно описати, що відчував під час та після цих подій. Тоді ж забрали його автомобіль ВАЗ-2106, номерний знак НОМЕР_2 , що на праві власності належить йому. Просили автомобіль покататися, він відмовив. Пригрозили, що спалять його або розіб`ють. Злякався, тому віддав їм ключі від автомобіля, відчинив гараж і дав їм бензину. ОСОБА_19 давав вимушено, бо вони вимагали. Коли забирали автомобіль, то з гаража виїхав ОСОБА_16 , який автомобілем вперся в огорожу із штахетника і пошкодив паркан, тоді за кермо сів Голокоз і виїхав з двору. Повернули транспортний засіб приблизно через 2 години. Повертаючи автомобіль, сказали, що перевернулись на авто. Він вказав, що на задній частині автомобіля була вм`ятина. Хлопці поставили запасне колесо з цього ж автомобіля. При поверненні автомобіля ОСОБА_16 сказав, що під час перекидання на авто він розбив свій телефон, а тому батько і син Шаповалови мають відшкодувати йому вартість ремонту телефону в сумі не менше 2 тисяч гривень. Потерпілі відповіли, що не мають коштів. ОСОБА_16 сказав, що прийде цього дня о 12-й годині та щоб вони шукали кошти, інакше вб`є їх. Батько вранці пішов до сусідки ОСОБА_24 , вона побачила у батька синці на обличчі, він розповів їй усе, вона викликала поліцію. Поліцейські приїхали за викликом у той же день. У той же день з ним проводили слідчий експеримент під відеозапис. Також підтвердив, що його і батька водили на освідування до судово-медичного експерта. Додатково пояснив, що джерелами доходу сім`ї була пенсія батька, орендна плата за земельний пай та плата за надання водійських послуг (як тимчасові підробітки). Кошти були спільними у нього і в батька. До цих подій мав місце випадок, коли ОСОБА_25 позичав у нього 2000 грн та віддавав борг. Ні потерпілий, ні його батько нікому не говорили, що в них є значна сума заощаджень. На питання чому не звернувся до поліції після того, як хлопці забрали гроші, сказав, що все-таки мав надію, що хлопці їх повернуть. Вказав що раніше ОСОБА_26 вчиняв щодо нього крадіжку з місцевим жителем на ім`я ОСОБА_27 . ОСОБА_16 і Голокоз не були вхожими у будинок Шаповалових. Домоволодіння Шаповалових має огорожу (мурований паркан та ворота). Огорожі з боку задньої стіни будинку немає, бо на території суміжного домоволодіння будинок зруйнований, межі між ними немає. На ніч ворота зачиняли. Вхідні двері до будинку теж зачиняли як могли: спочатку на металевий засув зсередини, потім просто причиняли. Автомобіль зберігався у гаражі, який теж зачиняли. Після початку збройної агресії РФ, у тому числі під час окупації вони з батьком не виїжджали із села. Ні тоді, ні після деокупації обвинувачені заходів до відшкодування завданих збитків не вживали. Свій автомобіль ВАЗ у період тимчасової окупації Снігурівщини він продав людям у сусіднє село, бо на прожиття були необхідні кошти, яких у нього і в батька не було. На даний час претензій до обвинувачених матеріального та морального характеру немає. У судовому засіданні від заявленого цивільного позову потерпілий відмовився. Вважає, що на час вчинення цих дій хлопці були молоді та нерозумні. Сказав, що вибачив їх. Просив призначити обвинуваченим мінімальну міру покарання. Щодо порядку написання заяви про злочин, участі у необхідних слідчих та процесуальних діях пояснив, що діяв добровільно, без примусу, згідно із встановленою процедурою. До слідчих дій залучалися поняті.

Свідок ОСОБА_28 під час судового розгляду пояснила, що у денний час, точної дати та часу не пам`ятає коли, до неї прийшов сусід ОСОБА_13 , 1947 р.н., який проживає разом із сином ОСОБА_29 . Сусід був побитий. З видимих тілесних ушкоджень запам`ятала ушкодження на обличчі. Сказав, що їх побили та обікрали, забирали автомобіль, на якому крадії перекинулись. Також говорив, що викрали значну суму коштів 30-40 тис. грн, які були заховані. Запам`ятала, що сусід говорив щось з приводу їхніх телефонів. Стосовно нападників ОСОБА_30 сказав, що одним з них був ОСОБА_16 , а за іншого сказав, що його дід ОСОБА_31 живе на нижній вулиці. Вказала, що обвинувачений ОСОБА_23 і є онуком місцевого жителя с.Афанасіївки ОСОБА_32 . Підтвердила, що у той же день вона відразу зі свого телефону зателефонувала на лінію «102» і викликала наряд поліції. Номер телефону, зазначений у рапорті оперативного чергового ВП № 2 Баштанського РВП від 18.02.2022, належить їй. По приїзду поліцейських її залучали понятою до огляду місця події, підтвердила, що в гаражі та у будинку поліцейські обробляли поверхні дактилоскопічним порошком. ОСОБА_18 у розмові з нею теж підтвердив, що ОСОБА_16 і ОСОБА_23 їх обікрали і побили. ОСОБА_33 скаржився на біль у грудях, що йому важко дихати. Стосовно наявності у родини ОСОБА_15 грошових коштів у значній сумі свідок вказала, що у батька ОСОБА_13 була дуже велика пенсія, він працював на одному із заводів у Миколаєві, мав виробничу травму. Характеризуючи батька і сина Шаповалових, свідок вказала, що ця сім`я не може постояти за себе.

Свідок ОСОБА_34 під час судового розгляду пояснив, що взимку, приблизно у січні-лютому 2022 року, точної дати не пам`ятає коли він підробляв у таксі. В нічний час отримав замовлення на виїзд. Треба було забрати людей із с.Афанасіївки. Спочатку сказали, що пасажири чекатимуть в селі біля трансформатора, потім сказали, що за селом на повороті (по херсонській трасі). Це були обвинувачені. Підвіз їх до магазину АТБ, що у Снігурівці, вони розрахувались. Обмінялись з ними контактами. Вони говорили, як їх звуть ( ОСОБА_25 та ОСОБА_35 .). Раніше їх не знав. Вранці наступного дня возив їх на ринок у Снігурівці. У магазині «33 квадратних метри» обвинувачені купували собі кросівки. Приблизно через 1 годину відвіз їх у с.Новопетрівку. Передзвонили у той де день і свідок возив їх у Миколаїв, де вони вийшли біля ринку «Колос». Через кілька днів він возив ОСОБА_23 на навчання до гуртожитку у Миколаїв (у мікрорайон Варварівку). Від ОСОБА_23 чув, що він хоче купити собі автомобіль. Свідок возив ОСОБА_23 , його матір та ще одного їхнього знайомого в АДРЕСА_4 дивитись автомобіль. Але він не купив його. Знає, що пізніше ОСОБА_23 купив собі автомобіль. Зустрів ОСОБА_23 біля магазину АТБ і бачив той автомобіль. ОСОБА_23 сам говорив при свідку, що придбав автомобіль. З розмови хлопців знає, що ОСОБА_16 хотів купити у Голокоза мотоцикл. Всього возив обвинувачених 5 разів (3 рази обох, 2 рази ОСОБА_23 (в ОСОБА_36 і в Миколаїв). На час надання послуг проблем із грошовими коштами у ОСОБА_16 і ОСОБА_23 не було. Вони завжди розраховувались готівкою.

Підставою для внесення відомостей 18.02.2023 о 12:46 до ЄРДР за №0000058 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК, та початку досудового розслідування /т.3 а.п.14/ стало повідомлення 18.02.2022 о 09:06 зі служби 102 про те, що 18.02.2022 о 09:06 за адресою АДРЕСА_3 сусід звернувся до заявниці ОСОБА_30 та повідомив, що його побив вночі ОСОБА_25 , мешкає по АДРЕСА_1 . Забрали 30000 гривень. Розбили телефон. Заявник ОСОБА_28 . Також, заява ОСОБА_12 за якою останній просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та хлопця на ім`я ОСОБА_37 , які в ніч на 18.02.2022 прийшли до належного йому будинку, де спричинили йому та його батькові ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді синців на тілі та забрали належний йому автомобіль ВАЗ-21061 з державним номерним знаком НОМЕР_3 НІ /т.3 а.с.16/.

Даними протоколу огляду місця події від 18.02.2022 та відповідними додатками до нього, відповідно до якого 18.02.2022 у період часу з 10:30 по 11:50, у присутності понятих, було здійснено огляд території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . В ході огляду місця події встановлено, що будинок відчинений, однак зачиняється на товстий замок, який був відсутній на момент огляду. На момент проведення огляду місця події на вхідних дверях мається металева запірна скоба. У веранді, на підлозі, виявлено другу половину металевої запірної скоби. На момент проведення огляду місця події, речі в будинку розкидані в хаотичному порядку. В ході огляду місця події, на картонних коробках, які знаходились на полицях шафи, виявлено один слід папілярного узору пальця руки, горловину з-під пляшки горілки, на якому виявлено два сліди папілярних узорів пальців рук. Біля шафи виявлено купу розкиданих речей та одягу, дверцята шафи були відчинені та на яких виявлено один слід папілярного узору пальця руки. Також виявлено два мобільні телефони, які пошкоджені. Між спальним ліжком та шафою виявлено металевий ніж з пластиковою червоно-білою ручкою, з довжиною леза 14 см, довжина ручки 10 см. У приміщені гаражу виявлено автомобіль марки «ВАЗ-2106» з д/н НОМЕР_2 , синього кольору, на якому є п`ять слідів папілярних узорів пальців рук. При огляді автомобіля зафіксовано забруднення заднього лівого колеса та даху авто з водійського боку. Задня частина двору не огороджена, вхід у двір здійснюється відкрито /т.3 а.с.18-33/.

Даними висновку експерта №24 від 18.02.2022, згідно якого у ОСОБА_12 , 1971 року народження, малися слідуючі тілесні ушкодження: синець на обличчі, синці в скроневих ділянках голови, забій 5-го пальця лівої кисті. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею (кулаки, ноги і т.п.), можливо в час та при умовах, вказаних потерпілим, та відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень. Виходячи з кількості тілесних ушкоджень, можна сказати, що потерпілому було нанесено не менше 4 ударів /т.3 а.п.53-54/.

Даними висновку експерта №23 від 18.02.2022, згідно якого у ОСОБА_13 , 1947 року народження, малися слідуючі тілесні ушкодження: синці на обличчі, крововилив в склеру лівого ока, синець на правій руці. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею (кулаки, ноги і т.п.), можливо в час та при умовах, вказаних потерпілим, та відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень. Виходячи з кількості тілесних ушкоджень, можна сказати, що потерпілому було нанесено не менше 3 ударів /т.3 а.п.56-57/.

Даними протоколу отримання зразків для експертизи від 18.02.2022, згідно якого у ОСОБА_13 відібрано зразки пальців та долоней рук для проведення дактилоскопічної експертизи /т.3 а.п.60/.

Даними протоколу отримання зразків для експертизи від 18.02.2022, згідно якого у ОСОБА_12 відібрано зразки пальців та долоней рук для проведення дактилоскопічної експертизи /т.3 а.п.63/.

Даними протоколу отримання зразків для експертизи від 18.02.2022, згідно якого у ОСОБА_5 відібрано зразки пальців та долоней рук для проведення дактилоскопічної експертизи /т.3 а.п.66/.

Даними протоколу отримання зразків для експертизи від 18.02.2022, згідно якого у ОСОБА_4 відібрано зразки пальців та долоней рук для проведення дактилоскопічної експертизи /т.3 а.п.69/.

Даними заяви ОСОБА_12 від 18.02.2022, відповідно до якої останній просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та хлопця на ім`я ОСОБА_37 , які в ніч на 17.02.2022 перебуваючи на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , відкрито заволоділи належною йому металевою каністрою сріблястого кольору об`ємом 10л наповненою бензином. В результаті цього, спричинили йому матеріальну шкоду на суму 800 грн /т.3 а.п.81/.

Даними протоколу обшуку від 19.02.2022 та додатками до нього, відповідно до якого 19.02.2022 у період часу з 07:30 по 08:15, у присутності понятих, проведено обшук у легковому автомобілі марки ЗАЗ моделі 110206 червоного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_38 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході обшуку виявлено та вилучено металеву каністру сріблястого кольору об`ємом 10 літрів, на якій мається позначення АДРЕСА_5 , яка є порожньою та належна потерпілому ОСОБА_12 /т.3 а.п.93-102/.

Даними протоколу огляду речей від 19.02.2022 та фототаблицею до нього, згідно якого 19.02.2022 у період часу з 13:30 по 14:40, у присутності понятих було проведено огляд речей, які добровільно видані ОСОБА_10 . Так, було оглянуто мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «S8», силіконовий чохол чорного кольору, чоловічі стрейчеві штани чорного кольору, чорну чоловічу куртку, чоловічі кросівки чорного кольору з логотипом фірми «РUМА» /т.3 а.п.108-117/.

Даними протоколу огляду речей від 19.02.2022 та фототаблицею до нього, згідно якого 19.02.2022 у період часу з 19:30 по 20:15, у присутності понятих було проведено огляд речей, які добровільно видані свідком ОСОБА_39 , а саме: мобільний телефон марки «Redmi» синього кольору, чоловічі кросівки червоно-чорного кольору «43» /т.3 а.п.133-136/.

Даними заяви ОСОБА_12 від 21.02.2022, згідно якої останній просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які в ніч на 18.02.2022 незаконно проникли до приміщення належного йому будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де погрожували йому та його батькові вбивством, використовуючи при цьому ніж, вимагаючи передати їм грошові кошти /т.3 а.п.168/.

Даними заяви ОСОБА_12 від 21.02.2022, відповідно до якої останній просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які в ніч на 06.02.2022 незаконно проникли до приміщення його будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де відкрито заволоділи належними йому та його батькові грошовими коштами в сумі близько 45000,00 (сорок п`ять тисяч гривень) грн /т.3 а.п.180/.

Даними висновку експерта №СЕ-19/115/-23/10893-Д від 24.08.2023, згідно якого на двох таблицях до протоколу огляду місця події міститься п`ятнадцять слідів папілярних узорів рук (руки), з яких п`ять слідів папілярних узорів пальців рук (руки) з розмірами 28х17 мм, 21х17 мм, 24х15 мм, 31х19 мм, 20х13 мм та один слід папілярного узору долоні руки з розмірами 46х29 мм, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб), а сім слідів папілярних узорів пальців рук (руки) з розмірами 11х15 мм, 27х16 мм, 20х12 мм, 16х10 мм, 22х13 мм, 11х6 мм, 19х11 мм, та два сліди папілярних узорів поверхні рук (руки) з розмірами 31х42 мм, 31х6 мм, відповідно, не придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Сліди папілярного узору пальця руки з розмірами 28х17 мм, залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слід папілярного узору пальця руки з розмірами 21х17 мм, залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слід папілярного узору пальця руки з розмірами 24х15 мм, залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слід папілярного узору пальця руки з розмірами 31х19 мм, залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слід папілярного узору пальця руки з розмірами 20х13 мм, залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Слід папілярного узор долоні руки з розмірами 46х29 мм, залишений не ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та не ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відбитки, відтиски пальців та відтиски долонних поверхонь рук яких надано на дослідження в якості порівняльного матеріалу, а іншою особою /т.4 а.п.43-65/.

Висновком експерта №4314 від 27.09.2023, за змістом якого середня ринкова ціна транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21061» з державним номером « НОМЕР_2 » з номером кузова (рами) «ХТА210610V3705277» кольору морена, без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов у яких він експлуатувався (зберігався), без огляду, за вихідними даними, станом на 18 лютого 2022 року становить 23770,00 (двадцять три тисячі сімсот сімдесят гривень 00 копійок) /т.4 а.п.133-143/.

Висновком експерта №4401 від 05.10.2023, згідно якого ринкова вартість однієї літри бензину А-92, придбаного 07.02.2022 на ТОВ «КВОРУМ-НАФТА», станом на 16.02.2022 становить 31,94 (тридцять одна гривня 94 копійки) грн. Ринкова вартість однієї літри бензину А-92, придбаного 08.02.2022 на ТОВ «КВОРУМ-НАФТА», станом на 16.02.2022 становить 31,94 (тридцять одна гривня 94 копійки) грн. Ринкова вартість, з урахуванням зносу, бувшої у використанні, каністри, сріблястого кольору, об`ємом 10 л, із позначенням: «ОСТ100947-79», станом на 17 лютого 2022 року становить 232,50 (двісті тридцять дві гривні 50 копійок) грн /т.4 а.с.147-151/.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2023, згідно якого 05.10.2023 у період часу з 09:00 по 09:15, у присутності понятих, за участі свідка ОСОБА_40 було проведено впізнання особи. На запитання, чи впізнає він когось з осіб зображених на фотознімках, ОСОБА_34 заявив, що на фотознімку «Фото 1» він за формою обличчя, формою спинки носа та підборіддям впізнав особу, яка була разом із іншим хлопцем 06.02.2022, коли він їх підвозив до м.Снігурівка із с.Афанасіївка, в тому числі відвозив до с.Новопетрівка та м.Миколаїв, та яка скуплялась у м.Снігурівка /т.4 а.п.157-158/.

Згідно довідки від 05.10.2023 до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_40 від 05.10.2023, згідно якої на фотознімку під номером «1» (зліва на право) зображений громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а на інших фотознімках зображені сторонні особи /т.4 а.п.159/.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2023, згідно якого 05.10.2023 у період часу з 09:20 по 09:35, у присутності понятих, за участі свідка ОСОБА_40 було проведено впізнання особи. На запитання, чи впізнає він когось з осіб зображених на фотознімках, ОСОБА_34 заявив, що на фотознімку «Фото 2» він за формою підборіддя, носа та за формою вух впізнав особу, яка була разом із ОСОБА_5 06.02.2022, коли він їх підвозив до м.Снігурівка із с.Афанасіївка, в тому числі відвозив до с.Новопетрівка та м.Миколаїв, та яка скуплялась у м.Снігурівка /т.4 а.п.160-161/.

Згідно довідки від 05.10.2023 до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_40 від 05.10.2023, згідно якої на фотознімку під номером «2» (зліва на право) зображений громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а на інших фотознімках зображені сторонні особи /т.4 а.п.162/.

Висновком судової товарознавчої експертизи № 4401 від 05.10.2023, згідно з яким ринкова вартість 1 літра бензину А-92, придбаного на ТОВ «Кворум-Нафта» станом на 16.02.2022 встановила 31,94 грн. Ринкова вартість бувшої у використанні каністри сріблястого кольору об`ємом 10 л станом на 17.02.2022 становила 232,50 грн.

Щодо недопустимості у якості доказів протоколу про проведення слідчого експерименту від 18 лютого 2022 року

Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. А відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Згідно п. 1 ч.2 ст. 87 КПК, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Згідно з вимогами ст. 484 КПК України кримінальне провадження щодо неповнолітньої особи, в тому числі, якщо кримінальне провадження здійснюється щодо декількох осіб, хоча б одна з яких є неповнолітньою, здійснюється слідчим, який спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх.

З дослідженого протоколу про проведення слідчого експерименту від 18 лютого 2022 року вбачається, що слідчий експеримент проводив заступник начальника ВП - начальник СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, майор поліції ОСОБА_41 .

Постановою заступника начальника ВП - начальник СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, майор поліції ОСОБА_42 від 18 лютого 2022 року призначено групу слідчих у кримінальному провадження, у тому числі уповноваженим слідчим який входить до групи є ОСОБА_41 .

Разом з тим, з дослідженого наказу т.в.о. начальника полковника поліції ОСОБА_43 №1/СУ від 24.01.2022 року вбачається, що на дотримання п.2 ст.484 України, для розслідування та розкриття кримінальних справ про злочини, як скоєнні неповнолітніми або за їх співучастю закріплено по відділенню поліції №2 Баштанського районного відділу поліції призначено слідчих, серед яких відсутній слідчий - ОСОБА_41 .

Отже, слідчий експеримент проведено особою, яка не була уповноважена на здійснення розслідування щодо неповнолітніх, тому він є недопустим доказом у даному кримінальному провадженні.

Щодо виключення з епізоду окремих дій обвинувачених

В обвинувальному акті за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), який мав місце в ніч з 05 на 06 лютого 2022 року зазначено, що «побоюючись можливого застосування фізичного насильства з боку ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , ОСОБА_12 віддав з гаманця грошові кошти в сумі 700 грн», разом з тим під час судового розгляду потерпілий про зазначені обставини не зазначав. Крім того, іншими дослідженими доказами, зокрема заявами, з якими ОСОБА_12 звертався до поліції з приводу дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також не вбачається, що такий факт мав місце, тому зазначене підлягає виключенню.

Узагальнюючий висновок

Отже, аналіз вищезазначених доказів, наданих стороною обвинувачення, дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ сторони обвинувачення є належним, допустимим та достовірним. У сукупності всі вищезазначені докази сторони обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що саме ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 поза розумним сумнівом вчинили у ніч з 05 на 06 лютого 2022 року відкрито заволоділи чужим майном (вчинили грабіж), повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло. У ніч з 16 на 17 лютого 2022 року,вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище. В ніч з 17 на 18 лютого 2022 року, вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого. А ОСОБА_5 , в ніч з 17 на 18 лютого 2022 року вимагав передачу чужого майна з погрозою насильства над потерпілими (вимагання), вчинене повторно.

Вказані докази сторони обвинувачення поза розумним сумнівом повністю спростовують висунуту обвинуваченим версію про те, що обвинувачені у потерпілого брали гроші у борг, до житла Шаповалових не проникали. Тому суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчинені ним кримінальних правопорушень, та кваліфікує його дії по першому епізоду за ч.3 ст.186 КК України як відкрите заволодіння чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло. По другому епізоду за ч.3 ст. 186 КК, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище. По третьому епізоду за ч.3 ст. 187 КК, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та за ч.3 ст. 289 КК, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я. ОСОБА_5 у вчинені ним кримінальних правопорушень, та кваліфікує його дії по першому епізоду за ч.3 ст.186 КК України як відкрите заволодіння чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло. По другому епізоду за ч.3 ст. 186 КК, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище. По третьому епізоду за ч.3 ст. 187 КК, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та за ч.3 ст. 289 КК, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я. По четвертому епізоду за ч.2 ст. 189 КК, як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілими (вимагання), вчинене повторно.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, підлягає деякому уточненню відповідно до встановлених судом обставин.

Неодноразові заяви обвинувачених про застосування недозволених методів роботи з боку працівників ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки ні обвинувачені, ні їх захисники та законні представники з жодними скаргами з цього приводу не зверталися.

Оскільки винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження у ході судового розгляду, твердження захисника про необхідність виправдання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є неспроможними.

Невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд розцінює як бажання уникнути покарання за вчинені ними кримінальні правопорушення.

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 і ОСОБА_5 визнане судом недоведеним

Окрім вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, що наведене у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, стороною обвинувачення дії обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст.185 КК як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

За правилами ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.

Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим (підсудним) злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист, чітко та недвозначно висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у Рішенні по справі "Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії № 10590/83 від 6 грудня 1988 р. та § 39 Рішення Страсбурзького суду "Капо проти Бельгії" (Capeau v. Belgium) № 4291/98 від 13 січня 2005 року.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Так, згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також обвинувачуються в тому, що в ніч з 08 на 09 лютого 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 перебували в с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, та з метою особистого збагачення повторно вступили у злочинну змову, направлену на заволодіння майном місцевих мешканців ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Невідкладно реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на викрадення чужого майна, діючи повторно, ніч з 08 на 09 лютого 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 прийшли до огородженої території домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 , розташованого по АДРЕСА_3 , та діючи узгоджено, перелізли через паркан і таким чином незаконно проникли на територію двору вказаного домоволодіння.

Діючи на реалізацію спільного корисливого умислу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , приклавши фізичну силу, натиснули на вхідні двері, які були зачинені зсередини на кріплення у вигляді зігнутого цвяха, і таким чином відчинили їх та проникли до приміщення вищевказаного будинку. Перебуваючи у приміщенні будинку, ОСОБА_44 та ОСОБА_5 непомітно пройшли у велику кімнату (залу) та з однієї з шухляд шафи таємно повторно викрали грошові кошти в сумі 7 000 грн, належні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Викрадені грошові кошти ОСОБА_44 та ОСОБА_5 привласнили та розпорядились на свій розсуд, в результаті чого спричинили потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 7 000 грн.

На підтвердження зазначеного сторона обвинувачення посилається на заяву ОСОБА_12 від 21.02.2022, відповідно до якої останній просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які в ніч на 09.02.2022 таємно проникли до приміщення його будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де з приміщення зали і кімнати таємно викрали грошові кошти в сумі 7000,00 (сім тисяч гривень) грн /т.3 а.с.174/ та показання самого потерпілого ОСОБА_12 .

Разом з тим, під час надання показань ОСОБА_12 у судовому засіданні, останній чітко не міг пояснити про ці події. Інші докази, щодо факту крадіжки грошових коштів у сумі 7000 грн відсутні.

Як визначено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст.62 Конституції України, положеннями ст. 17 КПК, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її винуватість не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, приписами ч. 3 ст. 373 КПК обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 є обов`язковою до застосування при розгляді справ як джерело права, саме на сторону обвинувачення покладається тягар доведення вини особи, а всі сумніви повинні тлумачитися на користь останньої. Згадана сторона зобов`язана надати суду докази, достатні для визнання обвинуваченого винуватим (рішення від 6 грудня 1988 року у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії», заява №10590/83).

Відповідно до положень ст. 92 КПК у кримінальному провадженні обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення. Тобто, пред`являючи особі обвинувачення у вчиненні конкретного кримінального правопорушення з кваліфікацією її дій за статтею (частиною статті) КК, сторона обвинувачення фактично визначає, які обставини вона буде доводити перед судом.

За змістом ст. 23, ч. 1 ст. 89 КПК суд вирішує питання достатності доказів на підставі їх безпосереднього дослідження, оцінюючи всі фактичні дані в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.

Статтею 373 КПК встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

При цьому обвинувальний вирок може бути ухвалений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази. При оцінці доказів суд має керуватися критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (див. рішення у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 року).

Також як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд (далі ВС), стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами.

З другого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (див. постанови ВС від 04.07.2018 у справі №688/788/15-к, від 08.10.2019 у справі №195/1563/16-к, від 21.01.2020 у справі №754/17019/17, від 16.09.2020 у справі №760/23459/17, від 03.02.2021 у справі №761/7897/18 та ін.).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 у справі №761/7897/18 також зазначив, що суди повинні ретельно перевіряти доводи сторони захисту, які обґрунтовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення. У випадку, якщо суд після такої перевірки відхиляє доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у винуватості обвинуваченого. Разом з тим, якщо небезпідставні доводи сторони захисту не можуть бути спростовані з наведенням переконливих мотивів, які ґрунтуються на обставинах відповідного провадження, то це свідчить про існування розумного сумніву в доведеності винуватості особи.

Отже, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Але суд, оцінивши кожний досліджений доказ, на які послався прокурор, а також показання обвинувачених та потерпілого відповідно до ст. 94 КПК з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вказані докази поза розумним сумнівом не доводять винуватість саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у висунутому обвинуваченні в частині таємного викрадення у Шаповалових чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, у зв`язку з чим обвинувачені в силу положень ст. 17 КПК не зобов`язані доводити свою невинуватість і мають бути виправданими за цим обвинуваченням на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК, у зв`язку з тим, що не доведено, що це кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК, вчинене обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 .

До обставини, яка відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

До обставини, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_4 суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та рецидив злочину.

В обвинувальному акті вказана як обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_4 вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак зазначена обставина під час судового розгляду не знайшла свого підтвердження.

Мотиви призначення покарання ОСОБА_4 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення проти власності та проти експлуатації транспорту.

З медичних довідок вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. З 17.11.2014 ОСОБА_4 знаходиться на обліку у лікаря психіатра з діагнозом «Легка розумова відсталість».

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №181 від 16.08.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння страждав та страждає на даний час психічним розладом легкою розумовою відсталістю. У період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, враховуючи його психічний стан, він міг та може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , психічним захворюванням, яке виникло у нього після скоєння злочину, не страждає. Він може усвідомлювати свої дії та керувати. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує /т.4 а.с.85-96/.

Згідно абз. 17 ч. 1ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, спосіб його життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, який раніше засуджувався 20.09.2021 вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком на 1 рік, перебував на обліку уповноваженого органу з питань пробації. Під час перебування на обліку виконав заходи, що передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення» із середнім рівнем досягнення мети програми. Не порушував обов?язків суду без поважних причин, та під час випробувального строку вчинив повторне кримінальне правопорушення, рецидив злочинів, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, щодо осіб похилого віку. Має негативну характеристику за місцем проживання, досвід вживання алкогольних напоїв, палить, правопорушення вчинено у співучасті та наявність друзів, які перебувають під слідством та друзі, які вживають алкогольні напої, середній рівень вчинення повторного правопорушення та санкцію статті обвинувачення, яка передбачає покарання від 8 до 12 років позбавлення волі, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою вправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним крім обов?язків, передбачених частиною 1 ст. 76 КК України, покласти на особу додаткові обов?язки, передбачені ч.3 ст.76 КК України а зокрема: виконати заходи, передбачені пробаційною програмою рекомендованою психологом, пройти пробаційну програму «Зміна прокримінального мислення»; а саме пройти психокорекційні зайняття або тренінги з формування адекватної самооцінки, формування навичок планування та прогнозу свого майбутнього, закріпити нові форми поведінки, зокрема, ті, які будуть сприяти адекватній адаптації і функціонуванню в реальному житті та не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

З характеристики керівника Миколаївського професійного машинобудівного ліцею щодо ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_35 прибув на навчання з Новопетрівської школи інтернату. Зарахований на навчання до Миколаївського професійного машинобудівного ліцею на спеціальність «Слюсар-ремонтник. Електрозварник ручного зварювання». Відрахований з ліцею, у зв`язку з випуском. За час навчання зарекомендував себе як пасивний і не старанний учень. На уроках був неуважний, постійного відволікався. Не проявляв інтересу до навчання.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, його роль, кількість епізодів, наслідки їх вчинення для потерпілих, вказані дані про особу обвинуваченого, вчинення кримінальних правопорушень у неповнолітньому віці, є таким, що раніше не судимий в силу вимог ст.89 КК України, за наявності пом`якшуючої обставини та двох обставин, які обтяжують покарання, приймаючи до уваги висновок органу пробації, згідно з яким виправлення особи не можливе без позбавлення волі на певний строк, результати оцінки ризику вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є середнім, та приходить висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише з ізоляцією його від суспільства, а тому призначає за сукупністю кримінальних правопорушень, остаточне покарання необхідне та достатнє для виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі у межах статті обвинувачення за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, при цьому суд враховує положення ст.102 КК України щодо призначення покарання у виді позбавлення волі неповнолітньому, де за тяжкий злочин на строк не більше семи років та за особливо тяжкий злочин на строк не більше десяти років.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 . До обставини, яка відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

До обставини, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_5 суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та рецидив злочину.

В обвинувальному акті вказана як обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_5 вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак зазначена обставина під час судового розгляду не знайшла свого підтвердження.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення проти власності та проти експлуатації транспорту.

З медичних довідок вбачається, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно абз. 17 ч. 1ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, спосіб його життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, враховуючи те, що раніше до нього застосовувались міри виховного характеру, а саме: 17.04.2020 Снігурівським районним судом Миколаївської області був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та на підставі ч.2 с.105 КК України звільнено від покарання з застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді обмеження дозвілля в період часу з 20-00 до 07-00 годин кожного дня строком на три місяці та передати під нагляд батькам, а також засуджувався 20.09.2021 вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком на 2 роки, перебував на обліку уповноваженого органу з питань пробації та під час випробувального строку вчинив повторне кримінальне правопорушення, рецидив злочинів, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, щодо осіб похилого віку. Має негативну характеристику за місцем проживання, досвід вживання алкогольних напоїв, палить, правопорушення вчинено у співучасті, наявність друзів, які належать до антисоціальних груп та наявність друзів, які перебувають під слідством та друзі, які вживають алкогольні напої, середній рівень вчинення повторного правопорушення та санкцію статті обвинувачення, яка передбачає покарання від 8 до 12 років позбавлення волі, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним крім обов?язків, передбачених частиною 1 ст. 76 КК України, покласти на особу додаткові обов?язки, передбачені ч.3 ст.76 КК України а зокрема: виконати заходи, передбачені пробаційною програмою рекомендованою психологом, пройти пробаційну програму «Подолання агресивної поведінки»; а саме пройти психокорекційні зайняття або тренінги з формування адекватної самооцінки, формування навичок планування та прогнозу свого майбутнього, подоланням негативних рис характеру, навчитись навичкам самореагування емоційниха станів (агресії, тривоги, дратівливості, недовіри, збудливості) та не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, його основну роль, кількість епізодів, наслідки їх вчинення для потерпілих, вказані дані про особу обвинуваченого, вчинення кримінальних правопорушень у неповнолітньому віці, вчинення кримінальних правопорушень в період іспитового строку, за наявності пом`якшуючої обставини та двох обставин, які обтяжують покарання, приймаючи до уваги висновок органу пробації, згідно з яким виправлення особи не можливе без позбавлення волі на певний строк, результати оцінки ризику вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення є середнім, та приходить висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише з ізоляцією його від суспільства, а тому призначає за сукупністю кримінальних правопорушень, остаточне покарання необхідне та достатнє для виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі у межах статті обвинувачення за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, при цьому суд враховує положення ст.102 КК України щодо призначення покарання у виді позбавлення волі неповнолітньому, де за тяжкий злочин на строк не більше семи років та за особливо тяжкий злочин на строк не більше десяти років.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення під час невідбутого покарання, призначеного йому за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20 вересня 2021 року у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 2 роки, покарання ОСОБА_5 слід призначити за сукупністю вироків згідно ст.71 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

Щодо цивільного позову

Потерпілим ОСОБА_12 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлявся цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Під час судового розгляду ОСОБА_12 надав заяву за якою відмовився від позову. Прокольною ухвалою судом прийнято відмову від позову.

Щодо запобіжних заходів

Суд встановив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слідчим суддею Снігурівського районного суду Миколаївської 08 серпня 2023 року застосовано до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 вересня 2023 року. Запобіжний захід щодо обвинувачених Снігурівським районним судом Миколаївської області неодноразово продовжувався, останній раз 18 березня 2024 року до 16 травня 2024 року включно.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 реального покарання у виді позбавлення волі, з метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченими ухилитися від суду, строк їх тримання під вартою має бути продовжений до набранням вироком законної сили.

У силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинувачених мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у розмірі 4302 грн та на користь судового експерта ОСОБА_45 1050 грн.

Питання про арешт майна слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174 КК України.

Питання про долю речових доказів, слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Вважати втраченими з об`єктивних причин речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» модель «S8» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , чоловічі стрейчеві штани чорного кольору, на яких мається етикетка з написом «Fashion made in China size-30», чоловічу куртку чорного кольору, яка має два зовнішні кармани та два внутрішніх, застібається на блискавку чорного кольору, має капюшон чорного кольору та рукава на манжетах, на лівому внутрішньому кармані маються написи латинськими літерами, чоловічі кросівки чорного кольору з логотипом фірми «Puma», які належать ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки «Редмі» синього кольору, на задній кришці якого зазначена модель: «M200603MNG», в якому знаходиться сім-картка мобільного оператору «Водафон» та чоловічі кросівки червоного кольору 43 розміру, на яких мається позначення «BONOTE Sport», які належать ОСОБА_5 ; металевий ніж з пластмасовою ручкою біло-червоного кольору, два пошкоджених мобільних телефони з сім-картками, горловина з-під пляшки горілки, металева каністра сріблястого кольору об`ємом 10 л, які належать ОСОБА_12 .

Вважати повернутим потерпілому ОСОБА_12 автомобіль марки ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_2 .

Керуючись ст.369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати невинуватим по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та виправдати його за цим епізодом обвинувачення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК, у зв`язку з тим, що не доведено, що це кримінальне правопорушення вчинене ним.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

за ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією майна;

за ч.3 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК ОСОБА_4 визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, тобто з 08 серпня 2023 року, зарахувавши йому таким чином згідно ч. 5 ст. 72 КК в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08 серпня 2023 року до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку день за день.

ОСОБА_5 визнати невинуватим по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та виправдати його за цим епізодом обвинувачення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК, у зв`язку з тим, що не доведено, що це кримінальне правопорушення вчинене ним.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч.3 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.189 КК України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

за ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією майна;

за ч.3 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна;

за ч.2 ст.189 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 70 КК ОСОБА_5 визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього майна.

За сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20.09.2021 та остаточно призначити до відбування 8 (вісім) років 3 (три) місяці позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, тобто з 08 серпня 2023 року, зарахувавши йому таким чином згідно ч. 5 ст. 72 КК в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08 серпня 2023 року до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку день за день.

З набранням вироком законної сили скасувати накладені на підставі ухвали слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22.02.2022 арешт на мобільний телефон марки Sаmsung, чоловічі стрейчеві штани чорного кольору, чоловічу куртку, чоловічі кросівки.

Речовий доказ - автомобіль марки ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_2 - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_12 .

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи по 2151 (дві тисячі сто п`ятдесят однієї) гривні з кожного.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь експерта ОСОБА_45 документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз по 525 (п`ятсот двадцять п`ять) гривень з кожного.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Миколаївським апеляційним судом.

Обвинуваченим та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1