Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1328/2024 Справа № 641/3800/24
УХВАЛА
10 червня 2024 року м. Харків
Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, в якому він просить накласти арешт на вилучене майно, а саме на: зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального сейф-пакету № PSP 1258247, нанесено пояснювальний напис та засвідчено підписами учасників слідчої дії, виявлене та вилучене у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду місця події який проведено 05.06.2024 на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , яке має значення для подальшого розслідування кримінального правопорушення в якості доказу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.06.2024 року до чергової частини відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що за адресою: АДРЕСА_1 працівники поліції виявили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з речовиною, зовні схожою на наркотичну.
05.06.2024 року в період часу з 18:06 по 18:27 дізнавачем СД ОСОБА_5 під безперервну відео фіксацію, в присутності двох понятих проведено огляд місця події на ділянці відкритої місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого чоловік, який представився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та надав для огляду та вилучення зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального сейф-пакету № PSP 1258247, нанесено пояснювальний напис та засвідчено підписами учасників слідчої дії.
Власник майна: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , к.н.т. НОМЕР_1 .
Дізнавачем СД ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказаного майна виявленого та вилучено в ході проведення огляду місця події 05.06.2024 на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З метою збереження речового доказу та проведення експертних досліджень, прокурор просить накласти арешт на вищевказане тимчасово вилучене майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання про арешт майна підтримав та просив його задовольнити.
Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явилися, повідомлялися про місце та час слухання справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КІІК України, їх неприбуття до суду, не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що прокурором надано докази, що тимчасове вилучене майно, має силу речового доказу по даному кримінальному провадженню та з метою збереження речових доказів та проведення експертних досліджень, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, -
Накласти арешт на вилучене майно, а саме на: зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального сейф-пакету № PSP 1258247, нанесено пояснювальний напис та засвідчено підписами учасників слідчої дії, виявлене та вилучене у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду місця події який проведено 05.06.2024 на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , яке має значення для подальшого розслідування кримінального правопорушення в якості доказу.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1