ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/118/24 Справа № 711/2328/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурорів захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Україна, українця, уродженця м. Умань, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , звернулася із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави відносно ОСОБА_8 строком на 60 днів з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» не визначаючи розмір застави.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2023 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.05.2024 року включно з поміщенням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою обраховується з моменту затримання - 19.03.2024 року.

Строк дії ухвали визначено до 17 травня 2024 року, включно.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а також іншими матеріалами кримінального провадження. Інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування та на переконання слідчого судді не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Також, слідчий суддя вважав за необхідне, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати підозрюваному розмір застави на даній, початковій стадії досудового розслідування, оскільки стаття 115 КК України відноситься до кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, а життя особи визнано основним законом - Конституцією найвищою цінністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси та постановити нову ухвалу, якою обрати міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник підозрюваного ОСОБА_7 зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу суд повинен принципово та критично ставитись до доводів прокурора, якими він обґрунтовує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, об`єктивно оцінюючи їх переконливість.

Крім того, до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри ОСОБА_8 .

Захисник звертає увагу на те, що відповідно до висунутої підозри ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачено ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України готування до вчинення умисного вбивства групою осіб та ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 68 КК України за вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбачено санкцією статті Особливої частини цього Кодексу. В даному випадку це покарання за особливо тяжкий злочин не може перевищувати 7 років і 6 місяців.

А тому, враховуючи вказані обставини та відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті. Під час розгляду клопотання ні слідчий, ні прокурор не довів, що у слідчого судді є право, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не обирати заставу.

В зв`язку з вищевикладеним, захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

09 квітня 2024 року потерпілий ОСОБА_10 скерував до Черкаського апеляційного суду клопотання, в якому просив суд рішення слідчого судді щодо тримання ОСОБА_8 під вартою без застосування застави залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 без задоволення.

У клопотанні потерпілий зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється в тяжкому та особливо тяжкому злочинах, за які передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років або довічне позбавлення волі, тому в разі застосування до нього іншого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою але із застосуванням застави, як альтернативного запобіжного заходу, не зупинить його в своїх злочинних намірах, тому він зробить все щоб не нести покарання за вчиненні злочини, в тому числі буде впливати на потерпілого та членів його родини, на свідків, буде приховувати знаряддя та докази вчиненого злочину, переховуватися від слідства і суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, пояснення захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 07.02.2024, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи особою без визначеного роду занять та маючи лідерські якості та зв`язки в злочинному світі, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, не пізніше початку березня 2024 року, більш точної дати, часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи намір позбавити життя суддю Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_10 , на початку березня 2024 року залучив ОСОБА_11 в якості майбутнього виконавця злочину.

Після отримання згоди ОСОБА_11 , з метою обговорення деталей майбутнього вбивства, а саме: часу, місця, способу і для надання інструкцій останньому щодо вчинення вказаного злочину та вжиття заходів конспірації, ОСОБА_8 неодноразово зустрічався з ОСОБА_11 в різних місцях м. Умань, зокрема і в автомобілі «Porsche Сayenne», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому вони упродовж березня 2024 року здійснювали стеження за ОСОБА_10 , в тому числі встановили його місце роботи, автомобіль, можливі місця перебування.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, під час розмови 17.03.2024 у період часу з 21.03 до 22.23 в автомобілі «Porsche Сayenne», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ще раз підтвердили серйозність своїх спільних злочинних намірів щодо вчинення умисного вбивства та вирішили закінчити запланований злочин в найближчий час, обговоривши шляхи уникнення негативних наслідків для себе.

Однак, після виконання ОСОБА_8 та ОСОБА_11 усіх дій, які вони вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а саме умисного вбивства, злочин не було скоєно з причин, які не залежали від їх волі, оскільки 19.03.2024 останні затримані в порядку ст. 208 КПК України працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.14, п.12 ч.2 ст.115 КК України, а саме у готуванні до умисного вбивства людини, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_8 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправність своїх дії, у невстановлених досудовим розслідуванням місці та час, але до 19.03.2024 року, придбав корпус ручної протипіхотної оборонної гранати (РГО) та запал до неї - ударно-дистанційний запал (УДЗ), корпус ручної гранати Ф-1 та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), які в подальшому незаконно зберігав в автомобілі, яким безпосередньо користувався, а саме: «Porsche Сayenne», н.з. НОМЕР_1 .

Так, 19.03.2024 року , в період часу з 19 год. 52 хв. по 22 год. 30 хв. в ході проведення обшуку автомобіля «Porsche Сayenne», н.з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 та право власності на який зареєстровано на ОСОБА_11 , що на момент обшуку перебував за адресою: АДРЕСА_3 , під водійським сидінням виявлені та вилучені чотири металеві предмети - корпус ручної протипіхотної оборонної гранати (РГО) та запал до неї - ударно-дистанційний запал (УДЗ), корпус ручної гранати Ф-1 та запал до неї - уніфікований запал ручної гранати модернізований (УЗРГМ), які відносяться до категорії обмежено вибухонебезпечних та вибухонебезпечних.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

В ході розслідування слідчим СУ ГУНП в Черкаській області, з метою недопущення вчинення особливо тяжкого злочину, 19.03.2024 року за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України в порядку ст. 208 КПК України затриманий ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

20.03.2024 року ОСОБА_8 повідомлений про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 12, ч. 2, ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засідання прокурор пояснив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження.На даний час є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів, які проводять експертне дослідження у даному провадженні, іншого підозрюваного у даному провадженні який притягується до кримінальної відповідальності, та тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити кримінальне правопорушення, таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, прокурор зазначив, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та/або суду, незаконно впливати на іншого підозрюваного, продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічне позбавлення волі.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Колегія суддів зазначає, що прокурорами при розгляді справи у суді апеляційної інстанції доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, а саме: підозрюваний ОСОБА_8 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого та його родину, експертів, які проводять експертне дослідження у даному провадженні, іншого підозрюваного у даному провадженні, який притягується до кримінальної відповідальності, та тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити кримінальне правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України; 5) щодо особливо тяжкого злочину сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч. 2 ст. 115 КК України), то відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки стаття 115 КК України відноситься до кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_8 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах Черкаського слідчого ізолятору, судом не встановлено.

Всі інші обставини, наведені захисником підозрюваного - адвокатом ОСОБА_12 в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.

Під час апеляційного розгляду захисник підозрюваного не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосування підозрюваному більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні запобіжного заходу та не довів, що обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_8 .

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, без права внесення застави, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч.3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 є необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3