Справа № 584/514/24
Провадження № 1-кп/584/150/24
В И Р О К

Іменем України

21.05.2024 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Путивль кримінальне провадження № 0000073 від 01.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Бобине Путивльського району Сумської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та з 24.02.2022 на території України введено в дію воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

10.01.2024 близько 19:20 год. обвинувачена ОСОБА_4 разом зі ОСОБА_6 знаходячись в гостях у господарстві ОСОБА_7 , котрий мешкає за адресою АДРЕСА_2 , вживали спиртні напої. Близько 21:00 год. ОСОБА_6 пішов додому.

В подальшому, близько 22:00 год. обвинувачена ОСОБА_4 також вирішила піти додому, а саме АДРЕСА_3 , оскільки вже було пізно. Коли обвинувачена ОСОБА_4 вийшла до подвір`я, то побачила, що біля будинку з правої сторони під навісом стояв велосипед чоловічого типу, марки "АИСТ", належний потерпілому ОСОБА_8 . Обвинувачена ОСОБА_4 вирішила, що вказаний велосипед належить її співмешканцю ОСОБА_6 , вивела його з подвір`я та поїхала на ньому додому.

На наступний день, зранку обвинувачена ОСОБА_4 дізналась, що вказаний велосипед не належить її співмешканцю ОСОБА_6 , а являється чужим майном. У цей час у обвинуваченої ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення вказаного велосипеду, марки "АИСТ".

Реалізуючи свій протиправний корисливий умисел, обвинувачена ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність та караність своїх дій, діючи таємно, умисно викрала в такий спосіб велосипед чоловічого типу, марки "АИСТ", належний потерпілому ОСОБА_8 , вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/119-24/4990-ТВ від 04.04.2024 становить 1625,00 грн.

Після скоєного обвинувачена ОСОБА_4 , розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на суму 1625,00 грн.

Здійснюючи вказані дії, обвинувачена ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Своїми умисними протиправними діями обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

За письмової згоди потерпілого ОСОБА_9 , який не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною ОСОБА_4 , 24.04.2024 між прокурором Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як підозрюваною у цьому кримінальному провадженні, за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

При цьому, сторонами було узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Заслухавши прокурора та захисника, які вважали можливим затвердити угоду від 24.04.2024 і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченої, яка свою вину у скоєному повністю визнала, підтвердила, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклала добровільно і згодна на призначення узгодженого виду покарання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В силу положень абзацу п`ятого ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч. 5 цієї статті укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою за висунутим обвинуваченням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке є тяжким злочином.

При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє характер цього обвинувачення, свої процесуальні права, наслідки укладення і затвердження угоди.

Підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним у суду немає, оскільки сторони засвідчили, що вони досягли домовленості, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, кваліфіковані правильно.

Умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб, оскільки потерпілим ОСОБА_8 надано письмову згоду на укладення такої угоди, а обвинувачена достатньо сприяла у проведенні кримінального провадження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, узгоджене сторонами покарання суд знаходить таким, що відповідає характеру і тяжкості обвинувачення.

Дані про особу обвинуваченої (те, що вона раніше не судима, щиро розкаялася в скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, формально позитивно характеризується за місцем проживання) свідчать про те, що узгоджене сторонами покарання може бути призначене цій обвинуваченій та буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що укладена угода про визнання винуватості може бути затвердженою.

Відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 1135 грн. 92 коп.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468-469, 474-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.04.2024 між прокурором Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000073 від 01.04.2024.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави 1135 грн. 92 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Речові докази по справі: велосипед марки "АИСТ" чоловічого типу з розміром коліс 28 дюймів, коричневого кольору, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області (квитанція № 0689), - повернути потерпілому ОСОБА_9 та дозволити останньому використовувати зазначене майно на власний розсуд, як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1