Провадження №: 1-в/755/330/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі головуючої судді ОСОБА_1 одноособово, за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Деснянського районного відділу з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про заміну ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України , установив :

І. Історія питання

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 21.08.2023 особу, щодо котрої внесено подання визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 гривень на користь держави.

Надалі, у порядку ст. 533-535 КПК України, вирок звернуто до виконання.

ІІ. Суть подання

Нині, Деснянський районний відділ з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області звернувся до суду, у порядку п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК, з поданням про заміну засудженому несплаченої суми штрафу за вироком суду покаранням відповідно до закону у т.ч. у виді громадських робіт, за наявності для того підстав, у зв`язку із наявністю обставин регламентованих ч. 3 ст. 26 КВК України та ст. 53 КК України, позаяк не встановлено факту сплати штрафу засудженим.

ІІІ. Позиції сторін

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 у клопотанні від 13 травня 2024 року зауважила, що подання підлягає задоволенню.

У судове засідання представник Центру пробації та засуджений, будучи повідомленими про день та час розгляду клопотання (подання), згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак Суд, враховуючи положення ст. 7, 22, 26, абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність.

ІV. Мотиви, з яких Суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракузсі з`ясованих обставин

Відповідно до ст. 53 КК штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Згідно ст. 26 КВК засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Статтею 115 КПК визначено, що строк обчислюється в т.ч. вказівкою на подію.

Згідно розпорядження про виконання вироку судове рішення направлено на виконання 06.12.2023 та отриманий заявником 12.12.2023, тим самим сплата штрафу мала відбулися не пізніше місячного строку від вказаних дат, однак за наявними матеріалами справи, така подія не настала.

Разом з тим, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою статті 26 КВК, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону (ст. 26 КВК).

Статтею 53 КК визначено, що у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

З цього питанню установлено, що у межах строків визначених ст. 26 КВК визначене за вироком суду покарання засуджений не відбув, а тому є дійсними підстави для заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто особі мало б бути визначено 1 000 годин указаних робіт, в цій ситуації, ураховуючи покарання визначене за наведеним вироком.

Однак, відповідно ст. 56 КК громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

А тому, засудженому, у цьому випадку, слід визначити 240 годин громадських робіт ураховуючи імперативні положення ст. 56 КК щодо їх строку.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене Суд вважає, що подання підлягає задоволенню, та як є установленими за наслідками його розгляду обставин регламентовані ч. 3 ст. 26 КВК України та ст. 53 КК України (факт не сплати штрафу), однак з урахуванням імперативних положень ст. 56 КК України, щодо максимального строку громадських робіт.

На підставі викладеного та керуючись ст. 53, 56 КК України, ст. 23 КВК України, ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, Суд постановив :

подання задовольнити.

Замінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , несплачену за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.08.2023 суму штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 гривень на користь держави, покаранням у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Відповідно до ст. 56 КК України громадські роботи мають полягати у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

С у д д я ОСОБА_1