ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0002933 від 26.07.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, не одружений, не працевлаштований, має спеціальну освіту, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше судимий:

- 13.12.2022 року Жовтневим районним судом

м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 289 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, згідно ст. 75, ст. 76 КК України звільнений із іспитовим строком на 3 роки,

- 03.10.2023 року Амур-нижньодніпровським районним судом м. Дніпро за ч. 4 ст. 185, 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження, які приймали участь у судовому засіданні

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5 , його представник ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

І.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним

10.07.2023, у не встановлений час, ОСОБА_3 , перебуваючи на території дачного кооперативу «Рябина», який знаходиться у мікрорайоні Самарівка, Індустріального р-ну, у м. Дніпрі, побачив раніше йому невідомого чоловіка на ім`я ОСОБА_5 . Далі, в ході розмови, ОСОБА_5 , довірившись ОСОБА_3 , погодився на прохання останнього надати йому тимчасове місце проживання приблизним строком на 2 тижні на безоплатній основі, за невелику допомогу по дому за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 23.07.2023, приблизно о 18:30 год. ОСОБА_3 разом із потерпілим ОСОБА_5 поїхали на територію дачного кооперативу «Рябина», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить батькам потерпілого, де вирішили переночувати. Знаходячись в будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 побачив мобільний телефон ОСОБА_5 , та знаючи, що на телефоні встановлений додаток «Приват24» з доступом до банківського рахунку ОСОБА_5 в АТ КБ «ПриватБанк», на якому заходились гроші, у ОСОБА_3 виник протиправний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме грошей ОСОБА_5 з вказаного рахунку.

Указом Пр езидента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_7 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України. Указами Президента України ОСОБА_7 від 26.03.2022 № 133/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023№ 58/2023,від 01.05.2023 № 254/2023 та від 26.07.2023 № 451/2023, затверджені відповідними Законами України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_3 скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 спить, та не бачить його протиправні дії, реалізуючи свій протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, та особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, в той же день, тобто 23.07.2023, близько 18:30 год. взяв мобільний телефон ОСОБА_5 марки «Samsung» модель «А10», скориставшись відсутністю захисного паролю, відкрив мобільний додаток «Приват24», та використовуючи функцію «забули пароль», увівши у необхідні поля дані та пін-код від картки, який він раніше піддивився у потерпілого, здійснив вхід до особистого кабінету онлайн-банкінгу ОСОБА_5 , де побачив на банківській картці № НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» гроші у сумі 1550 доларів США, що станом на 23.07.2023 еквівалентно 56 668 гривень.

Далі, ОСОБА_3 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, доводячи свій протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, за допомогою онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснив переказ грошових коштів у сумі 1550 доларів США із картки № НОМЕР_1 на свою віртуальну картку «Revolut», та в подальшому на свою банківську картку № НОМЕР_2 , яка емітована в АТ «ПУМБ», та таким чином таємно заволодів грошима потерпілого ОСОБА_5 .

Довівши протиправний намір до кінця, ОСОБА_3 , покинув місце кримінального правопорушення, та в подальшому, у період часу з 24.07.2023 по 31.07.2023 з банківської картки № НОМЕР_2 , рахунок № НОМЕР_3 , зняв грошові кошти в одному з банківських терміналів самообслуговування (POS-термінал-DN400006), за адресою: АДРЕСА_4 , та таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 1550 доларів США, що станом на 23.07.2023 еквівалентно 56 668 гривень.

ІІ. Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, суду показав, що злочин вчинив за обставин, які викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що 10.07.2023 року перебуваючи на території дачного кооперативу «Рябина», який знаходиться у мікрорайоні Самарівка, Індустріального р-ну, у м. Дніпрі, побачив незнайомого йому чоловіка, в ході спілкування з яким, їм виявився ОСОБА_5 , який погодився надати йому тимчасове житло на 2 тижні безкоштовно, після чого 27.07.2023 року він разом з ОСОБА_5 поїхали на територію дачного кооперативу «Рябина», дачна ділянка № НОМЕР_4 , де вирішили заночувати, перебуваючи у вказаному будинку, він побачив телефон ОСОБА_5 в якому був встановлений додаток ІНФОРМАЦІЯ_3 та в цей же день, коли ОСОБА_5 вже спав, він скориставшись відсутністю захисного паролю увійшов в додаток ІНФОРМАЦІЯ_3 та увійшовши до особистого кабінету шляхом використання функції «забули пароль», де побачив на картці гроші у сумі 1550 доларів США, здійснив переказ вказаних грошових коштів на свою віртуальну картку «Revolut», після чого перевів на свою банківську картку № НОМЕР_2 , яка емітована в АТ «ПУМБ», після чого покинув місце скоєння злочину та розпорядився грошима на власний розсуд.

Цивільний позов визнав у повному обсязі.

ІІІ. Позиція потерпілого

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що познайомився з ОСОБА_3 на території дачного кооперативу «Рябина», де в нього є дім батьків, який звернувся до нього за допомогою та попрохав надати житло на декілька тижнів безоплатно, взамін буде допомагати по дому, на що він погодився та 27.07.2023 року він разом з ОСОБА_3 приїхали до дачного кооперативу у будинок де залишись ночувати, після того як він прокинувся то виявилось, що ОСОБА_3 зник, пізніше побачив, що з його рахунку було переведено грошові кошти- 1550 доларів США.

Потерпілий заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 56 668 грн. та моральної шкоди у розмірі 30 000 грн., яка була йому завдана злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_8 .

ІV. Мотиви суду

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого

Допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_8 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

VI. Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, так як виправлення ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства, на думку суду, є неможливим. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню обвинуваченого.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну та моральну шкоду. З метою відшкодування цієї шкоди потерпілий звернувся з цивільним позовом в межах кримінального провадження де оцінив завдану йому матеріальну шкоду у розмірі 56 668 грн. та моральну шкоду в 30 000 гривень.

Згідно з статтею 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Позовні вимоги потерпілого про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а згідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Позовні вимоги потерпілого про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню з огляду на те, що відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, за наявності його вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми тощо.

Враховуючи обставини справи, характер та обсяг душевних страждань потерпілого по справі, яку він зазнав у зв`язку з тим, що обвинувачений зловживаючи його довірою щодо проходження служби в ЗСУ, викрав його грошові кошти, відбулось витрачення особистого часу для викриття злочинця, з рахуванням вимушених змін у житті та перенесених страждань, суд визнає, що розмір заподіяної моральної шкоди у сумі 30 000 грн., є достатньою сатисфакцією для потерпілого від перенесених страждань та переживань.

У зв`язку з тим, що межі відшкодування моральної шкоди законом не встановлені, і у будь-якому випадку ця шкода є оціночною, суд задовольняючи стягнення зазначеної суми керується принципом розумності, зваженості і справедливості.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років восьми місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним покаранням повністю поглинути покарання за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 05.10.2023 року за ч. 4 ст. 185, ст.71 ч.1 КК України, остаточно визначити покарання у вигляді п`яти років восьми місяців позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з 14.09.2023 року.

Речові докази: копії документів надані АТ «Пумб», оптичний носій інформації СД-диск зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду в розмірі 56 668 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

А всього стягнути 86 668 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копіювироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10