УХВАЛА

за результатами вирішення заяви про відвід судді

28 березня 2024 рокуСправа № 495/8921/21
Номер провадження 1-кс/495/727/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід судді,

в с т а н о в и в:

у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області під головуванням судді ОСОБА_5 перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК), частиною першою статті 122 КК (№ в ЄДРДР 0000661 від 03.06.2023, 0000263 від 30.06.2021 відповідно).

У судовому засіданні 27.07.2024 обвинувачений ОСОБА_3 заявив усний відвід головуючому у зв`язку із недовірою складу суду (без письмового оформлення заяви про відвід).

За результатами автоматизованого розподілу визначено суддю ОСОБА_1 для розгляду вказаного клопотання.

У судовому засіданні 28.03.2024 обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від участі захисника у судовому засіданні; заяву про відвід судді підтримав; обґрунтовуючи мотиви відводу вказав, що вважає головуючого суддю упередженим. На переконання ОСОБА_3 на упередженість судді вказує те, що: 1) при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не було визначено розмір застави, що стало підставою для апеляційного оскарження ухвали; 2) суддя не об`єднала для спільного розгляду декілька кримінальних проваджень із участю обвинуваченого; 3) тривалий розгляд даного кримінального провадження.

За доводами заявника, наведені у сукупності обставини породжують стійке відчуття недовіри до судді, що є підставою для висновку про упередженість головуючого.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури у судовому засіданні проти заявленого головуючому судді відводу заперечив, вважав його безпідставним і необгрунтованим.

Заслухавши учасників, вивчивши необхідні матеріли провадження за заявою про відвід судді, вважаю подану заяву такою, що задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 23, 24 частини першої статті 3 КПК України суддя - голова, заступник голови, суддя Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, апеляційного суду, місцевих загальних судів, які відповідно до Конституції України на професійній основі уповноважені здійснювати правосуддя, а також присяжний; судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду (частина четверта статті 80 КПК України).

Перешкодою для участі судді в кримінальному провадженні може бути зокрема наявність обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді (пункт 4 частини першої статті 75 КПК України).

До таких обставин (у контексті необ`єктивності і упередженості) можуть бути віднесені: незаконні дії судді під час розгляду справи, ігнорування законних вимог сторони, нерівне ставлення до сторін, створення перешкод для реалізації процесуальних прав; заздалегідь сформована позиція та будь-який прояв такої позиції.

Проте, для того, аби вказані обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду даної заяви про відвід, вони повинні бути обґрунтовані і доведені.

У даному випадку необхідно звернути увагу, що судове провадження відносно ОСОБА_3 перебуває на стадії судового розгляду із січня 2024 року.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

У пунктах 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 р. наголошується, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Дослідивши матеріали даного провадження, необхідно дійти висновку, що підстави для відводу головуючого судді ОСОБА_5 від розгляду об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 відсутні.

Так, заявник по суті висловлює незгоду з процесуальними рішеннями судді (не визначення розміру застави під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під ватою; відмова у задоволенні клопотань сторони захисту).

У даному контексті необхідно звернути увагу, що за результатами апеляційного перегляду ухвали від 11.11.2023 про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.12.2023 ухвалу суду першої інстанції скасовано, прийнято нову ухвалу, якою відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави. Отже, питання про визначення розміру застави вирішене у процесуальний спосіб.

Матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу (частина перша статті 334 КПК).

Аналізуючи наведену норму, необхідно дійти висновку, що об`єднання кримінальних проваджень є правом суду; питання про таке об`єднання, його підстави та можливі наслідки суд вирішує у межах кримінального провадження на підставі наявних матеріалів; вказані обставини не можуть бути переоцінені під час розгляду питання про відвід судді.

Щодо тверджень про тривалість даного кримінального провадження, яка за доводами ОСОБА_3 , могла б вказувати на упередженість судді, суд враховує складність кримінального провадження (є об`єднаним); поведінку учасників кримінального провадження (неодноразові неявки ОСОБА_3 до суду, що стало підставою для оголошення останнього у розшук); спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (обставин щодо зволікань, безпідставного відкладення судового розгляду не наведено і не підтверджено відповідними доказами).

Окрім того, обґрунтовуючи мотиви відводу, ОСОБА_3 не додав доказів, які могли б свідчити про особисту зацікавленість судді в результатах розгляду справи чи інші підстави, які б свідчили про можливу упередженість і необ`єктивність судді. У розумінні кримінального процесуального закону, незгода певної сторони судового провадження з процесуальними діями чи процесуальними рішеннями судді чи інших учасників в рамках відповідного судового провадження, не може слугувати підставою для висновку про наявність підстав для відводу цього судді від розгляду відповідного кримінального провадження.

На переконання судді, заявлений ОСОБА_3 відвід не містить обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді та можуть бути підставою для відводу на підставі пункт 4 частини першої статті 75 КПК України.

Керуючись статтями 35, 75, 81, 372, 376 КПК України, суддя

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за частиною четвертою статті 184, частиною першою статті 122 КК України (ЄУН справи 495/8921/21, № провадження 1-кп /495/10/2024) відмовити.

Повний тест ухвали складено 29.03.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1