Справа №589/4549/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/654/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

Іменем України

17 квітня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 589/4549/21 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.09.2023, за яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Остроушки Шосткинського району Сумської області, проживаючий АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить переглянути вирок суду, оскільки вважає його незаконним.

Вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.09.2023 ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК, і йому призначене покарання: за ч. 1 ст. 357 КК у виді одного року обмеження волі; за ч. 3 ст. 357 КК у виді двох років обмеження волі; за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк три роки; за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років; за ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення покарання призначеного ОСОБА_6 вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.06.2023 більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, призначене остаточне покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі. Зараховано у строк покарання частково відбуте покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.06.2023. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 10 451,58 грн.

Згідно вироку, 17.10.2021 близько 22-00 год. ОСОБА_6 , повторно, таємно, проник до житлового будинку АДРЕСА_1 , звідки викрав належне ОСОБА_11 майно, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1780 грн.

На початку квітня 2022 року близько 14-00 год. ОСОБА_6 , повторно, в умовах воєнного стану, проник до домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки викрав належне ОСОБА_12 майно, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2254 грн.

05.09.2022 близько 14-24 год. ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік буд. АДРЕСА_2 , повторно, в умовах воєнного стану, таємно, взяв з капоту припаркованого біля вказаного будинку автомобіля сумку, яку залишив без нагляду ОСОБА_13 , викравши майно на суму 400 грн.

ОСОБА_6 05.09.2022 близько 14-24 год. після вчинення крадіжки майна, що належить ОСОБА_13 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , відкривши викрадену ним сумку, побачив в ній закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_13 та банківські картки на ім`я ОСОБА_13 , якими незаконно заволодів. В цей же день, ОСОБА_6 , повторно, в умовах воєнного стану, вирішив використати вказану банківську картку для розрахунку за придбаний ним товар і 05.09.2022 та 07.09.2022, перебуваючи в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , о 15-07 год. і 15-34 год. 05.09.2022 та 08-17 год. 07.09.2022 розрахувався грошима з банківського рахунку потерпілого за придбаний ним товар на суму 112,14 грн, 159,78 грн, 490 грн та 91,64 грн відповідно.

05.09.2022 о 15-22 год. ОСОБА_6 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_3», розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , розрахувався викраденою ним карткою № НОМЕР_1 , здійснивши покупку на суму 34,50 грн., викравши грошові кошти на загальну суму 1288,06 грн, які належать ОСОБА_13 .

ОСОБА_6 23.10.2022 близько 16-00 год. в стані алкогольного сп`яніння, повторно, в умовах воєнного стану, проник до погребу на території домогосподарства буд. АДРЕСА_1 , звідки вирішив викрасти банки з консервацією. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 почав переносити банки з консервацією до приміщення літньої кухні домоволодіння та складав їх на стіл. Також вирішив викрасти муку об`ємом 2 кг вартістю 39,62 грн, яку також поклав на стіл до банок з консервацією. Після вчинення вказаних дій ОСОБА_6 мав намір перенести вказане викрадене майно до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення крадіжки до кінця, оскільки у цей час був помічений односельчанином ОСОБА_14 та зник з місця вчинення злочину.

05.11.2022 у вечірній час ОСОБА_6 , повторно, в умовах воєнного стану, проник до буд. АДРЕСА_5 , в якому проживає ОСОБА_15 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 4450 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення вироку суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції за згодою учасників судового розгляду, керуючись вимогами ст. 349 КПК, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 , який повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом першої інстанції було роз`яснено обвинуваченому, що у такому разі він буде позбавлений можливості оскаржувати вирок у апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно положень ст. 349 КПК (журнал судового засідання від 06.09.2023, а. к. п. 234-235, т. 1).

В поданій апеляційний скарзі обвинувачений не посилається на те, що йому не були роз`яснені судом першої інстанції вимоги ст. 349 КПК щодо порядку дослідження доказів та особливостей апеляційного оскарження вироку у такому випадку, тому колегія суддів не перевіряє вирок суду щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 , яку він не оспорював під час судового розгляду, погодившись на дослідження судом доказів у порядку ст. 349 КПК, оскільки вирок суду відповідно ч. 2 ст. 394 КПК в цій частині не може бути оскаржений.

Покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено з дотримання закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, положеннями ст. 50 і 65 КК визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених протиправних дій, їх небезпечності та інформації про особу винного.

Зазначені загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин кримінального провадження, ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Також при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті Особливої частини КК, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру.

Невідповідним ступеню тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість (ст. 414 КПК).

Ступінь тяжкості правопорушення означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до правопорушень якої категорії тяжкості відносить закон вчинене у конкретному випадку протиправне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості правопорушення, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за правопорушення цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо. Під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду першої чи апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК, суд першої інстанції, дотримуючись вимог кримінального закону, врахував як ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, так і обставини, які його пом`якшують, зокрема, визнання обвинуваченим своє вини та обтяжуючі покарання обставини - вчинення кримінальних правопорушень повторно, у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, негативно характеризується за місцем проживання, кількість епізодів його протиправних дій.

Врахувавши усі фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим згідно ст. 70 КК.

Колегія суддів вважає, що саме таке покарання, яке було визначено судом першої інстанції, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», а також є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. При цьому суд першої інстанції правильно визначив остаточне покарання з урахуванням вимог ч.4 ст. 70 КК.

З огляду на викладене, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та умотивованим, внаслідок чого він підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга обвинуваченого - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.09.2023 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цей вирок - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4