Справа № 932/1829/24
Провадження № 1-кс/932/933/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Бурятія, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000703 від 28.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 у невстановлений у невстановленому в ході досудового розслідування місці та час виник прямий умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - «канабісу», з метою подальшого збуту у м. Дніпро.

Так, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - «канабіс», який розпочав зберігати при собі, з метою подальшого збуту до 28.02.2024.

28.02.2024 приблизно о 21:00 години ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні під?їзду на сходинковій клітині між 13 та 14 поверхом, будинку АДРЕСА_2 , зустрів раніше знайомих йому гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9 , в ході спілкування ОСОБА_4 запропонував передати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - «канабіс», для особистого вживання ОСОБА_8 на що останній погодився.

Доводячи свій прямий умисел до кінця, ОСОБА_4 дістав з правої кишені куртки поліетиленовий пакет, з якого відділив частину наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - «канабісу» масою приблизно 0,46 г., пересипавши при цьому його у паперовий згорток та передав його ОСОБА_8 , тим самим здійснивши незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу», а залишок наркотичного засобу масою приблизно 51 г., залишив незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.

28.02.2024 року у період часу з 23:24 годині по 00:11 годині за адресою: м. Дніпро, по вул. Тітова, у під?їзду №1 на сходинковій клітині між 13 та 14 поверхами, буд. 18а, слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, у ході проведення особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України у затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет з вмістом речовини зеленого кольору рослинного походження масою приблизно 51 г., з якого було відібрано зразок масою приблизно 0,67 г. та який відповідно до висновку експерта є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,5386 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , незаконно придбав, зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено, з метою подальшого збуту, а також здійснив незаконний збут вказаного особливо

небезпечного наркотичного засобу.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 КК України, незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів.

29 лютого 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.

29.02.2024 прокурором винесено постанову про відібрання біологічних зразків у ОСОБА_4 , однак останній відмовився від даної процедури та надання біологічних зразків. На теперішній час з метою встановлення обставин події та доведення причетності ОСОБА_4 , є необхідним проведення порівняльної експертизи вилучених слідів поту з поверхні поліетиленового пакету, в якому знаходилась особливо небезпечна речовина канабіс, із біологічними зразками ОСОБА_4 , які останній відмовився надавати.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення просить надати дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків у ОСОБА_4 , а саме зразків слини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення експертизи.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, та пояснив, що вже здав всі зразки, тому не вважає за необхідне здавати їх знову. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, просила відмовити у його задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників провадження, позиції сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приписами частини першої статті ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160 - 166 цього Кодексу).

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160 - 166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Аналізуючи вимоги п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у взаємозв`язку з ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що відповідне клопотання сторони кримінального провадження може бути задоволено у разі, якщо така сторона обґрунтує та доведе суттєве значення біологічних зразків особи для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також можливість використання як доказів відомостей, що можуть бути отримані за допомогою біологічних зразків, та неможливість іншими способами довести такі обставини.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Європейський суд з прав людини допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання, наголошуючи, що отримання біологічних зразків можна проводити тільки за розпорядженням уповноваженої на це посадової особи, його може робити тільки акредитований лікар, котрий вправі відмовитися від виконання аналізу з огляду на виняткові причини медичного характеру. Згідно практики ЄСПЛ обов`язковою умовою отримання біологічних зразків є проведення його акредитованим лікарем, оскільки такі маніпуляції потребують спеціальних медичних знань.

З огляду на практику ЄСПЛ, на момент розгляду клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, слідчий суддя зобов`язаний переконатись, що така маніпуляція буде безпечною для життя та здоров`я особи. На це наголошено і в рішенні ЄСПЛ у справі «Яллог проти Німеччини», в якому зазначається про необхідність проведення медичного обстеження до моменту примусового відібрання зразків для проведення експертизи.

За загальним правилом, відібрання біологічних зразків допускається у тяжких та особливо тяжких злочинах, коли здобути докази іншим шляхом не є можливим. В такому випадку інтереси суспільства, держави превалюють над правами та інтересами особи, і таке втручання є виправданим у демократичному суспільстві.

В іншому випадку, коли примусове відібрання біологічних зразків здійснюється систематично, у кожному кримінальному провадженні, порушується основний принцип кримінального судочинства свобода від самовикриття та право особи не свідчити проти себе.

З наданих матеріалів встановлено, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000703 від 28.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

За фабулою цього кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - «канабіс», який розпочав зберігати при собі, з метою подальшого збуту до 28.02.2024.

28.02.2024 року у період часу з 23:24 годині по 00:11 годині за адресою: м. Дніпро, по вул. Тітова, у під`їзді №1 на сходинковій клітині між 13 та 14 поверхами, буд. 18а, слідчим було виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет з вмістом речовини зеленого кольору рослинного походження масою приблизно 51 г., з якого було відібрано зразок масою приблизно 0,67 г. та який відповідно до висновку експерта є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,5386 г.

Сторона обвинувачення вважає, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причетний до збуту наркотичних засобів.

Дії гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України.

Постановою прокурора Центральної окружної прокуратури від 29.02.2024 прийнято процесуальне рішення про відібрання біологічних зразків у ОСОБА_4 , проте останній відмовився надавати відповідні біологічні зразки.

З матеріалів клопотання встановлена причетність гр. ОСОБА_4 до скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Це підтверджується сукупністю інших доказів, показаннями свідків, протоколом огляду місця події, протоколом затримання, висновками експертів, протоколом обшуку та іншими доказами.

Відтак, слід дійти висновку, що примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_4 буде слугувати не основним, а додатковим джерелом доказів, який буде також використаний з метою доведення вини ОСОБА_4 .

Отже, метою примусового відібрання зразків в даному випадку є доведення вини ОСОБА_4 , тобто фактично докази ляжуть в основу обвинувачення, зразки будуть відібрані примусово, що є порушенням прав ОСОБА_4 .

Наведені обставини у сукупності не дають слідчому судді право на постановлення ухвали про примусове відібрання біологічних зразків, оскільки таким втручанням буде порушено право підозрюваного не свідчити проти себе, тобто основний принцип кримінального судочинства свобода від самовикриття.

Європейський Суд з прав людини у справі "CASE OF SAUNDERS v. UNITED KINGDOM" вузько розтлумачив право не свідчити проти себе, зазначивши, що це правило не поширюється на використання у кримінальному провадженні матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого під примусом, а також матеріалів, які існують незалежно від волі підозрюваного (зокрема, документа, отриманого на підставі ордера, змушування дихати в алкогольно-респіраторну трубку, аналізи крові, сечі, зразки шкіри для аналізу ДНК).

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що такий ступінь втручання у права, свободи та інтереси підозрюваного, в даному випадку не виправдовує досягнення мети і завдань кримінального провадження.

Таким чином, клопотання слідчого є необґрунтованим, а підстав для примусового відібрання біологічних зразків у ОСОБА_4 не встановлено. З наведених підстав, клопотання сторони обвинувачення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 101, 160-166, 245, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10