Справа № 696/519/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської областів складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора ОСОБА_3 , про відвід судді Кам`янського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 від розгляду подання Черкаського РС № 3 ДУ "Центр пробації" в Черкаській області відносно ОСОБА_5 про вирішення питання про скасування іспитового строку та направлення останнього для відбування покарання, призначеного судом,

встановив:

06 березня 2024 року до Кам`янського районногосуду Черкаської області надійшло подання Черкаського районного сектору № 3 філії Державноїу станови «Центрпробації» в Черкаській області відносно ОСОБА_5 щодо вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

25 березня 2024 року, після задоволення відводів судді ОСОБА_1 та 04 квітн 2024 року судді ОСОБА_6 , від розгляду вищевказаного подання, шляхом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 04 квітня 2024 року, вказане судове провадження визначене до розгляду судді Кам`янського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 .

09 квітня 2024 року, прокурор подав до канцелярії Кам`янського районного суду Черкаської області заяву про відвід судді Кам`янського районного суду ОСОБА_4 від розгляду даного подання. Підставою відводу як зазначив, є те, що суддя здійснювала розгляд матеріалів справ про адміністративні правопорушення, на винесла відповідні постанови про накладення адіміністративних стягнень на ОСОБА_5 за ч.5 ст.126 КУпАП, 10 березня 2023 року та за ч. 3 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, 22 березня 2023 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 09 квітня 2024 року заява про відвід визначена до розгляду судді ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні прокурор підтримав заяву щодо відводу судді

ОСОБА_4 ..

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для вирішення питання про відвід судді.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що заява прокурора про відвід судді ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями статей 75, 76 КПК України, передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні, та обставин за яких слідчий суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні серед яких: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Оскільки суддя ОСОБА_4 , як встановлено в судовому засіданні не брала участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, а тому суд вважає, що обставини, на які посилається прокурор у своїй заяві про відвід судді, підпадають під п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; (далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

У ряді рішень Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) намагається більш широко підходити до вирішення питання щодо впливу «досудової» діяльності судді на рівень безсторонності суду.

На питання неупередженості суду звертає увагу Європейський суд з прав людини і у рішенні Суду від 10 грудня 2009 р. в справі «Мироненко і Мартенко проти України», судом було констатовано порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Таким чином, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Зі змісту ст. 6 Конвенції неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватися, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 48 даного Закону встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно пунктів 1, 2 ч.7 ст.56 зазначеного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікувавши зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантується Конституцією і законами України, а суддя при здійсненні правосуддя незалежний і підпорядковується лише закону.

Таким чином, в руслі суб`єктивної складової поняття безсторонності ЄСПЛ притримується позиції, що не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Така позиція викладена у рішеннях Суду по справам «Хаушильд проти Данії» та «Ветштайн проти Швеції».

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

З постанови Кам`янського районного суду Черкаської області від 10 березня 2023 року, доданої до заяви про відвід судді Кам`янського районного суду Черкаської області, вбачається, що суддя ОСОБА_4 у справі № 696/117/23 постановила постанову про визнання винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Також суддя ОСОБА_4 , постановою Кам`янського районного суду Черкаської області від 22.03.2023 року, у справі № 696/254/23 визнала винним та притягнула до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення ним адімінстративних правопорушень за 3 ст.130, ч.5 ст.126 з урахуванням ст.36 КУпАП.

З метою недопущення виникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, суд приходить до висновку, щоб у кожного спостерігача не виникали б сумніви в неупередженості судді та суду в цілому, що є певним принципом поведінки судді при ухваленні судового рішення, які передбаченні Бангалорськими принципами поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23 та з метою уникнення в майбутньому звинувачень зі сторони всіх учасників процесу в упередженості при розгляді даної справи, а також з метою уникнення конфліктності ситуації, заява про самовідвід судді підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.80-82, 372 ЦПК України, ст. 15 Кодексу суддівської етики, статтею 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, суд,

постановив:

Заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду подання Черкаського РС № 3 ДУ "Центр пробації" в Черкаській області відносно ОСОБА_5 про вирішення питання про скасування іспитового строку та направлення останнього для відбування покарання, призначеного судом - задовольнити.

Передати матеріали кримінального провадження до канцелярії суду для перерозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1