Справа638/2821/24
Провадження № 1-кп/638/1266/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003115 від 21 грудня 2023 року, відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Балаклія, Харківської обл., громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.06.2007 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки; 2) вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.12.2010 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки; 3) вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 07.06.2012 за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71, ч.1 ст.72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 4) вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.04.2014 за ч.1 ст.321 КК України до штрафу у розмірі 1700,00 грн. На підставі ухвали суду від 21.01.2016 штраф замінено на виправні роботи; 5) вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.05.2023 за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 13.12.2023 приблизно о 12.00 год., більш точний час не встановлено, прибув до своєї знайомої ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись у приміщенні кухні за вказаною адресою, ОСОБА_5 , побачив на поверхні столу мобільний телефон торгівельної марки «SAMSUNG», модель «SM-A042FZKDSEK», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 . Після чого, у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно, ОСОБА_5 , у період воєнного стану, поширеного на території України, будучи обізнаним про Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», упевнившись в тому, що за його діями не спостерігають оточуючі, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу, з поверхні столу розташованого у приміщенні кухні кв. АДРЕСА_2 , викрав належний ОСОБА_4 мобільний телефон торгівельної марки «SAMSUNG», модель «SM-A042FZKDSEK» IMEL: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №26441 від 10.01.2024 - 3275,22 грн., в якому була встановлена карта пам?яті «Kingston TECHNOLOGY micro sd», об?ємом пам?яті «256 GB.», вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №26441 від 10.01.2024 - 903,63 грн.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 , завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну грошову суму у розмірі 4178,85 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 надав наступні свідчення: 13.12.2023 приблизно о 12-00 год. він прийшов у гості до своєї знайомої ОСОБА_4 , та перебуваючи у неї на кухні побачив її телефон, який таємно викрав.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Балаклії, Харківської обл., громадянин України, має середньо-спеціальну освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, інвалід ІІ групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий: 1) вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.06.2007 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки; 2) вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.12.2010 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки; 3) вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 07.06.2012 за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71, ч.1 ст.72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 4) вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.04.2014 за ч.1 ст.321 КК України до штрафу у розмірі 1700,00 грн. На підставі вироку суду від 21.01.2016 штраф замінено на виправні роботи; 5) вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.05.2023 за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік.

Обставинами, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, судом встановлено щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінальне правопорушення лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення, враховуючи, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді позбавлення волі з урахуванням ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2023 року.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Заходи забезпечення кримінального провадження скасувати.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2023 року, та призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у вигляді 5 (п?яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання, з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №26441 від 10.01.2024 у розмірі 3786,40 грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 25.01.2024 на мобільний телефон торгівельної марки «SAMSUNG», модель «SM-A042F/DS», серійний номер «R8YW30RA0LH», IMEI: НОМЕР_1 , IME12: НОМЕР_2 , чорного кольору.

Речовий доказ: мобільний телефон торгівельної марки «SAMSUNG», модель «SM-A042F/DS», серійний номер «R8YW30RA0LH», IMEI: НОМЕР_1 , IME12: НОМЕР_2 , чорного кольору -повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1