ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5857/24
провадження № 1-кп/753/1320/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , проводячи судове засідання у кримінальному провадженні № 0000625 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черкаське Слов`янського р-ну Донецької обл., громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 24.05.2019 Слов`янським міськрайонним судом Донецької обл. за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23.06.2023 по відбуттю терміну покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 25.01.2024 приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи між будинками АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайому ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_4 , переслідуючи потерпілу та розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що його злочинні дії носитимуть відкритий характер для потерпілої ОСОБА_5 , підійшовши до потерпілої зі спини та шляхом ривка, повторно, відкрито викрав її особистий рюкзак чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не становить, з особистими речами, серед яких знаходились грошові кошти в сумі 400 грн. та мобільний телефон марки «Редмі», модель «9Т» 4GB RAM 64 GB ROM, вартістю 2478 грн. 70 коп., ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, які належить ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи відкрито, не зважаючи на присутність потерпілої ОСОБА_5 , яка усвідомлювала відкритий характер викрадення її майна та ігноруючи її крики, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 2878 грн. 70 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування. Обвинувачений показав, що в обідній час 25.01.2024 вирвав рюкзак у потерпілої, яка кричала, після чого розпорядився майном на власний розсуд. Кількість та вартість майна в обвинувальному акті вказана вірно. Усвідомлює, що вчиняв протиправні дії. Запевнив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. У скоєному щиро розкаявся, жалкує, що так сталося, запевнив, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позиції.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом встановлено рецидив злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому; дані про його особу, зокрема: неодружений, не працює (не має стабільного джерела доходу), має середню спеціальну освіту, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше судимий, в тому числі за злочини проти власності, проте, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин; наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставини.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, конкретних обставин кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а також даних про його особу, який раніше судимий, суд вважає, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства, однак поряд з цим враховує те, що він визнав свою вину повністю та щиро розкаявся у вчиненому.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, визначених санкцією закону.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного злочину і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» - залишити без змін.

Речові докази: чорний рюкзак з ключницею з п`ятьма ключами, окуляри в золотистому металевому чохлі та медичні таблетки різного найменування, паспорт громадянина України та картка платника податків на ім`я ОСОБА_5 , гаманець червоного кольору з карткою магазину, які передані під розписку на відповідальна зберігання ОСОБА_5 - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ