Справа № 592/2704/24
Провадження № 1-кс/592/1298/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури м.Суми ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0004570 від 24.11.2023 за ч.4 ст.185 КК України,-

установив:

Слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0004570 від 24.11.2023 за ч.4 ст.185 КК України звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно даних досудового розслідування, на початку листопада громадянин ОСОБА_5 втратив мобільний телефон марки Vivo з власної необережності. В подальшому виявив що з його банківської карти «Привал Банку» з рахунком НОМЕР_1 зникли грошові кошти у загальній сумі 68124,00 грн., а саме відбувся переказ на картку іншого банку НОМЕР_2 .

В подальшому вияви, що з початку листопада по 20.11.2023 невідома особа здійснювала зняття грошових коштів та оформила кредити .

19.02.2024, Слідчий СВ Сумського РУП в порядку ст. 93 КПК України надав запит громадянину ОСОБА_6 , про наявність у нього мобільного телефонна марки «VIVO» V2027 imeil: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 .

В подальшому останній добровільно видав мобільний телефон марки «VIVO» V2027 imeil: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 працівникам поліції.

Вказаний мобільний телефон було оглянуто, в присутності громадянина ОСОБА_6 та в присутності 2-х понятих в подальшому мобільний телефон було оглянуто та запаковано до спец пакету PSP1018940.

Необхідність застосування арешту зазначеного майна полягає у позбавленні можливості сховати, знищити чи іншим чином розпорядитися ним з метою уникнути кримінальної відповідальності, знищити сліди, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні, повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження.

Враховуючи що вилучені речі мають суттєве значення для встановлення усіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть містити відомості щодо причетності до даних кримінальних правопорушень, доказам причетності до інших кримінальних правопорушень, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися, від власника майна надійшла заява в якій він не заперечує щодо накладення арешту на його майно.

Перевіривши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Добровільно виданий ОСОБА_6 мобільний телефон «VIVO»V2027 imeil: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 , відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що він є безпосередніми об`єктом злочинних дій та зберіг на собі сліди злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, слідчим доведено, що вилучене майно є безпосередніми об`єктами злочинних дій та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто є речовим доказом, а накладення арешту на це майно, зможе запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Таким чином, найменш обтяжливим способом арешту майна, який забезпечить запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, буде позбавлення права на відчуження зазначеного у клопотанні слідчого мобільного телефону марки «VIVO»V2027 imeil : НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на добровільно виданий ОСОБА_6 мобільний телефон «VIVO»V2027 imeil : НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 .

Мобільний телефон марки «VIVO»V2027 imeil : НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , передати власнику, а саме ОСОБА_5 , на відповідальне зберігання.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1