Справа № 638/5158/22
Провадження № 1-кп/638/658/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду матеріали по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000042 від 10.01.2021, стосовно:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Батумі республіка Грузія, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого та такого, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3,5 ст. 185 КК України,-

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України,-

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та такого, що мешкає за адресою АДРЕСА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває вказане вище кримінальне провадження відносно вказаних осіб.

До обвинуваченого ОСОБА_5 , ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2022 року, обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії запобіжного заходу до 27 червня 2024 року.

Під час судового засідання 18 червня 2024 року прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 . Клопотання обґрунтовані тим, що в ході обрання запобіжного заходу на досудовому слідстві, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілих, перешкоджатимуть встановленню істини по справі, вказані ризики не зникли і на цей час та продовжують бути. Розмір застави визначено, як 124050,00 гривень.

Під час розгляду клопотань прокурор ОСОБА_3 наполягав на задоволенні клопотання, вказала, що ризики не зникли, ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, уникнути від явок до суду, впливати на свідків та потерпілих.

Потерпілі у судове засідання не з`явились. Повідомлялись належним чином. Від всіх потерпілих надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечував проти вказаного клопотання.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про продовження строків тримання під вартою. Вказав, що ризики прокурором не доведені, відсутні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість , багатоепізодійна злочинна діяльність та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, наявна можливість ухилення від явки до суду.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У якості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прокурором зазначено, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначені факти, на думку судді, підтверджені, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, окрім того неодноразово засуджувався, відбував покарання в установах позбавлення волі, тому зважаючи на це, може переховуватися від суду.

Вказані обставини свідчать про зухвале ігнорування ОСОБА_5 правопорядку, загально прийнятних норм поведінки, що свідчить про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, а також чинення перешкод кримінальному провадженню з метою уникнення покарання за вчинення тяжкого злочину та можливості переховування від суду, в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а також про можливість впливати на потерпілих та свідків.

Аналізуючи наведене, а також дані про особу ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, а також не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому у відношенні ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зі змісту КПК України вбачається, що перевірка обґрунтованості підозри під час досудового розслідування по кримінальному провадженню при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, а також продовження строків тримання під вартою під час досудового розслідування в повному обсязі покладається виключно на слідчого суддю, що постановляє відповідні ухвали.

А питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення та чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення під час судового розгляду кримінального провадження вирішуються судом тільки при ухваленні вироку, відповідно до ст. 368 КПК України.

Таким чином, враховуючи існування ризиків, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, з урахуванням вказаних ризиків, сукупності обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись, ст.336, 369 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком не більше 60 (шістдесяти) днів до 16 серпня 2024 року включно з розміром застави, визначеним ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 27 липня 2022 року у розмірі 124050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень,00 копійок.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання.

Контроль за виконанням вказаної ухвали покласти на прокурора.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду в порядку передбаченому главою 18 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18.06.2024.

Суддя ОСОБА_8