Провадження № 11-сс/4823/139/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_8

його представника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах СВ Управління СБ України в Чернігівській області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, яке вилучене 13.03.2024 під час обшуку, а саме: ноутбук марки «DELL», ім`я пристрою: Boss, код пристрою: 2CE42A7A-BE22-4F4C-B807-CF0E6B09929E, код продукції: 00330-80000-00000-AA407 та зарядний пристрій чорного кольору марки «DELL» до нього, який належить ОСОБА_8 , заборонивши власнику відчужувати, розпоряджатися та користуватись зазначеним накопичувачем.

В частині накладення арешту на мобільний телефон марки Iphone, моделі SE, ім`я пристрою: Iphone ( ОСОБА_10 ), номер моделі: MX9N2LL/А, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , MEID НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , відмовлено та ухвалено негайно повернути останньому.

Слідчий суддя місцевого суду вказав, що у зв`язку з необхідністю розслідування кримінального провадження та збирання доказів, необхідно накласти арешт на ноутбук марки «DELL», який міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, зокрема відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження; та ноутбук входить до переліку речей, дозвіл на вилучення яких зазначений в ухвалі слідчого судді про обшук. Водночас, мобільний телефон Iphone, моделі SE, необхідно повернути особі, у якої його вилучено, оскільки в ухвалі про обшук не було надано дозвіл на його вилучення, а органом досудового розслідування не доведено, що він має відношення до кримінального провадження, в якому проводився обшук, тобто, за ч.2 ст.114-2 КК України. Крім того, слідчим не надано доказів щодо умови, за наявності якої, відповідно до положень ч.2 ст.168 КПК України, можливе вилучення мобільного телефону з інформацією, що на ньому міститься, та обставини, яка є необхідною для проведення експертного дослідження, а також не доведено, які обставини були перешкодою для огляду телефону за місцем обшуку.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну і постановити нову, якою клопотання слідчого СБ України задовольнити у повному обсязі та накласти арешт на вилучене під час обшуку майно, яке належить ОСОБА_8 :

- мобільний телефон марки Iphone, моделі SE, ім`я пристрою: Iphone (Сергей), номер моделі: MX9N2LL/А, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , MEID НОМЕР_4 ,

- ноутбук марки «DELL», ім`я пристрою: Boss, код пристрою: 2CE42A7A-BE22-4F4C-B807-CF0E6B09929E, код продукції: 00330-80000-00000-AA407 та зарядний пристрій чорного кольору марки «DELL» до нього, з позбавленням права відчужувати, користуватися та розпоряджатися майном.

Посилається на те, що матеріалами провадження та прокурором доведено, що у вищезазначеному телефоні можуть міститися відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також той факт, що він міг використовуватися в якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам, передбаченим ст.98 КПК України. Також зазначає, що у ході подальшого досудового розслідування плануються проведення судових експертиз по вилученим предметам з метою перевірки та отримання доказів протиправної діяльності ОСОБА_8 та інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, а також встановлення всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.114-2, ч.2 ст.436-2 КК України.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, котрий підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; власника майна та його представника, які просили ухвалу слідчого суді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, у провадженні СВ Управління СБ України в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000029 від 20.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.114-2 та ч.2 ст.436-2 КК України, за фактом несанкціонованого поширення інформації про розміщення підрозділів Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинене в умовах воєнного стану з боку посадових осіб Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, а також за фактом виготовлення, поширення глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

За даними витягу з ЄРДР, відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.436-2 КК України були внесені 13 березня 2024 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів судового провадження слідує, що у ході досудового розслідування встановлено, що у листопаді 2022 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено лист Оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 502/2685/11дск від 10.11.2022 (вх. № 9-ДСК від 16.11.2022), додатком до якого були «Місця встановлення тимчасових (дерев`яних) фортифікаційних споруд» з грифом обмеження доступу «Для службового користування» з точними географічними координатами розташування підрозділів Збройних Сил України у прикордонних районах Чернігівської області.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 надав письмову вказівку (резолюцію) щодо організації виконання вказаного документа. Невстановленими співробітниками управління виготовлено копію вищевказаного листа та підготовлено лист №06/1203/14ДСК від 22.11.2022 «Щодо участі у спорудженні фортифікаційних споруд» за підписом ОСОБА_8 з пропозицією розглянути та узгодити питання з військовими підрозділами щодо надання їм допомоги в спорудженні фортифікаційних споруд з безпосереднім залученням працівників лісгоспів. Додатком до вказаного листа були копії резолюції начальника Чернігівської ОВА та листа т.в.о. командувача ОУВ «Чернігів» «Місця встановлення тимчасових (дерев`яних) фортифікаційних споруд» з грифом обмеження доступу «Для службового користування» з точними географічними координатами розташування підрозділів ЗСУ та інших військових формувань.

Виконуючи вказівки ОСОБА_8 , 23.11.2022 невстановлені співробітники Управління відправили з офіційної електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 мережею Інтернет, незахищеними каналами зв`язку на електронні поштові адреси лісових господарств: ДП ІНФОРМАЦІЯ_3 : ІНФОРМАЦІЯ_4 , ДП ІНФОРМАЦІЯ_5 : ІНФОРМАЦІЯ_6 , ДП ІНФОРМАЦІЯ_7 , ДП ІНФОРМАЦІЯ_8 , ДП ІНФОРМАЦІЯ_9 скановану копію вказаного листа з точними географічними координатами розташування підрозділів ЗСУ.

13 березня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.03.2024, проведено обшук у службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_10 ) за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено майно, що є власністю Управління, а також особисте майно керівника ОСОБА_8 , а саме, мобільний телефон Iphone, моделі SE, та ноутбук марки «DELL».

Постановою слідчого від 14 березня 2024 року вказане в клопотанні майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000029 від 20.02.2024 та є тимчасово вилученим майном.

Слідчий суддя, задовольняючи частково клопотання слідчого та накладаючи арешт на вилучений під час обшуку ноутбук марки «DELL», виходив з того, що він міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, зокрема, містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, входить до переліку речей, дозвіл на вилучення яких зазначений в ухвалі слідчого судді про обшук, тому цей доказ може бути використаний як доказ кримінального правопорушення і відповідає критеріям, встановленим у ст. 98 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Також колегія суддів вважає правильними висновки слідчого судді про те, що слідчим СБ України не доведено правових підстав для накладення арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон Iphone, моделі SE, який належить ОСОБА_8 , та відхиляє доводи прокурора про необхідність накладення арешту на вилучений телефон з метою збереження речових доказів, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.03.2024 надано дозвіл на проведення обшуку у службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_10 ) за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення документів, інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію; накази, розпорядження про визначення відповідальних осіб за організацію роботи із службовою інформацією; договори на виконання робіт (надання послуг) щодо спорудження фортифікаційних споруд; накази, розпорядження про призначення відповідальних осіб з питань спорудження фортифікаційних споруд; наряди на роботи, акти виконаних робіт, договори, видаткові накладні щодо постачання (надання) матеріалів для фортифікаційних споруд, подорожні листи автомобільної чи іншої техніки для спорудження фортифікаційних споруд, персональні комп`ютери, ноутбуки, планшети, мобільні термінали, накопичувачі на жорстких магнітних дисках, USB флеш-накопичувачі; карти пам`яті (шляхом зняття копії інформації яка міститься на них), чорнові записи та речі які зберегли на собі сліди вказаного злочину або містять відомості, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні за період з 01.01.2022 по 07.03.2024. Однак слідчий суддя не надавав дозвіл на виявлення та вилучення мобільного телефону, який було виявлено та вилучено разом з іншими речами та визнано речовим доказом у справі.

Обшук проводився у рамках кримінального провадження № 0000029 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, а саме, поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Як правильно зазначено слідчим суддею, вилучений у ході обшуку 13.03.2024 мобільний телефон Iphone, моделі SE, не має жодного відношення до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, оскільки лише за результатами огляду вмісту цього телефону 13 березня 2024 року було додатково внесено відомості до ЄРДР за ч.2 ст.436-2 КК України.

Таким чином, сам побідний телефон та інформація, що міститься у ньому, жодним чином не вказують на те, що вони можуть бути пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час досудового розслідування кримінального провадження саме за ч.2 ст.114-2 КК України, у рамках якого проводився обшук.

Зі змісту клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора встановлено, що єдиною підставою для арешту вилученого мобільного телефону Iphone, моделі SE, який належить ОСОБА_8 , зазначено необхідність збереження речових доказів, проте такі твердження є необґрунтованими, враховуючи те, що органу досудового розслідування дозвіл на вилучення зазначеного мобільного телефону слідчим суддею не надавався, тому, на переконання колегії суддів, у органу досудового розслідування були відсутні правові підстави для вилучення цього майна.

Також є правильними висновки слідчого судді про те, що слідчим СБ України не надано доказів щодо умови, за наявності якої, відповідно до положень ч.2 ст.168 КПК України, можливе вилучення мобільного телефону з інформацією, що на ньому міститься, та обставини, яка є необхідною для проведення експертного дослідження, а також не доведено, які обставини були перешкодою для огляду цього телефону за місцем обшуку.

Відтак, доводи апелянта про незаконність ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 березня 2024 року про накладення арешту на майно на майно - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4