Справа № 357/1407/23
У Х В А Л А

22.04.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002324 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002324 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У зв`язку з неодноразовою неявкою обвинуваченого в судове засідання ухвалою суду від 29.11.2023 обвинувачений ОСОБА_3 оголошений в розшук, а провадження по кримінальному провадженню зупинено до його розшуку. Цією ж ухвалою надано дозвіл на затримання ОСОБА_3 з метою приводу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для розгляду клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

04.03.2024 ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про те, що він не переховувався від суду, а знаходився на стаціонарному лікуванні в Центра реабілітації. Наразі він пройшов курс лікування та зобов`язується з`являтися в судові засідання. У зв`язку з цим ухвалою суду від 12.03.2024 судове провадження у справі відновлено та призначено до розгляду.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Зазначає, що судовий розгляд вказаного обвинувального акту не може відбутися у зв`язку із неодноразовою неявкою обвинуваченого ОСОБА_3 до суду, у зв`язку із чим судові засідання відкладаються. При цьому, під час виконання Білоцерківським РУП ГУНП в Київській області ухвал Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про застосування приводу до обвинуваченого ОСОБА_3 до суду встановлено, що за місцем проживання останній не проживає протягом тривалого часу, його місце перебування невідоме.

У кримінальному провадженні встановленні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризики переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення обгрунтовує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років. Крім того ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, за які відбував реальне покарання. Останній раз ОСОБА_3 засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Обвинувачений офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів.

Усвідомлення можливості настання вкрай несприятливих наслідків, а саме що у разі доведення винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, може спонукати обвинуваченого ОСОБА_3 змінювати своє місце проживання та переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім цього, ОСОБА_3 достовірно знаючи про воєнний стан на території України, усвідомлюючи надзвичайно складний період у житті української нації, протиставив себе державі, суспільному порядку та моральності. Без будь-яких докорів сумління та співчуття вирішив збагатитись за рахунок чужого майна, задовольняючи при цьому свої корисливі інтереси. Характер вчиненого кримінального правопорушення, поведінка обвинуваченого вказує на його сміливість та кмітливість у вчиненні злочинів, а відтак наявність у нього морального бажання та схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема корисливих.

Вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані з огляду на невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а також на високий ступінь ризику вчиняти інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив обрати стосовно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час. Пояснив, що в судові засідання не з`являвся тому що перебував на лікуванні від алкогольної залежності. Наразі він пройшов курс лікування, уже два місяці працевлаштований неофіційно рекламним представником ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він має малолітнього сина, якому 6 років, та який проживає з його матір`ю. Стосовно сина він позбавлений батьківських прав. Інколи бачиться з ним, по мірі можливості допомагає йому фінансово. Проживає у квартирі, яка належить його померлій бабі, на яку потрібно оформити спадщину.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання прокурора частково та обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний-обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України).

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; (9) дотримання підозрюваним- обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності (ч. 4 ст. 185 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у зв`язку із ухиленням обвинуваченого від явки в судові засідання, останній, ухвалами суду від 15.05.2023 та від 29.11.2023 був оголошений у розшук. Крім того, встановлено, що нове кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив не відбувши покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2021, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки.

Відтак, суд погоджується із доводами прокурора у клопотанні про наявність високого ступеня ризиків передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України- ризик ухилення від суду та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановлених ризиків та такий, що виправдовує обмеження свободи фізичної особи.

Суд зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення: «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення: «X. v. Finland», n. 151).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Про особу ОСОБА_3 встановлено, що він неодружений, зі слів хоча неофіційно але працевлаштований, має місце реєстрації та постійне місце проживання, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, отримував медичну допомогу у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2013 року та синдрому залежності від наркотичних засобів з 2013 по 2020 р, медичну допомогу у лікаря-психіатра не отримує.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 , особу обвинуваченого, суд приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій обвинуваченого, спрямованих на ухилення від суду, та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Поряд з тим, судом не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам, тому оцінюючи в сукупності усі обставини, суд вважає що на даному етапі кримінального провадження відсутні беззаперечні підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Частиною 4 ст. 194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, незважаючи на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Поряд з тим, з метою надання можливості обвинуваченому самостійно утримувати себе, задовольнити свої життєві потреби, зокрема придбати продукти харчування, медикаменти тощо, а також заробляти на прожиття, суд дійшов висновку за можливе обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, проте у нічний час доби, зокрема з 23 години вечора до 06 години ранку наступного дня, та застосувати до підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити частково клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня, терміном на два місяці, тобто до 22.06.2024 включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки,

передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого, відповідно до ст. 181 КПК України.

Строк дії ухвали до 22.06.2024 та вона підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 26.04.2024 о 08:00 год.

СуддяОСОБА_6