Провадження № 1-кп/201/482/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001683 від 02.11.2023 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, який має середню освіту, неодружений, утриманців не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 07.10.2022 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 28.02.2024 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

1.Обставини, які встановлені судом

24.02.2022 указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX від 15.03.2022 (реєстровий №259/22) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.2022 (реєстровий №259/22) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 24.05.2022 строком на 90 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2022 р. №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Законом затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року). Законом затверджено Указ Президента України від 26 липня 2023 року N 451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Законом затверджено Указ Президента України від 08 листопада 2023 року № 3429-IX "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Законом України № 2117-х «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» вiд 03.03.2022 року внесено зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнена словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

Епізод 1

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою яка має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за злочин проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_3 , 24.10.2023 року приблизно о 18:25 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , побачив особисте майно раніше малознайомого йому ОСОБА_5 , який на той час перебував разом із ним за вищевказаною адресою, а саме мобільний телефон марки OPPO A57s 4/64 Gb, imeі1: НОМЕР_1 , imeі2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , чорного кольору та визначив вказане майно об`єктом свого злочинного посягання та в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_3 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи повторне, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв своєю рукою мобільний телефон марки OPPO A57s 4/64 Gb, imeі1: НОМЕР_1 , imeі2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , чорного кольору, банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 з внутрішньої кишені чоловічої сумки, що належить ОСОБА_5 .

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 5 957 гривень 63 копійки.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Епізод 2

Крім того, 24.10.2023 в період часу з 18 години 25 хвилин до 18 години 40 хвилин, (більш точний час не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , побачив особисте майно раніше малознайомого йому ОСОБА_5 , який на той час перебував разом із ним за вищевказаною адресою, а саме банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , і в подальшому у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел направлений на викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів.

Реалізовуючи раптово виниклий умисел на викрадення офіційного документу з корисливих мотивів, діючи умисно, таємно, розуміючи, що його дії є таємні, знаходячись у тому ж місці, у той же час, взяв банківську платіжну карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , яка належала потерпілому ОСОБА_5 та згідно з п. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 ч.1 ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, який ініціює переказ грошей з відповідного рахунку, який належить ОСОБА_5 та зареєстрований на останнього.

В подальшому, ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник разом з викраденим документом, розпорядившись банківською платіжною карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , належну ОСОБА_5 на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Епізод 3

24.02.2022 указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX від 15.03.2022 (реєстровий №259/22) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.2022 (реєстровий №259/22) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 24.05.2022 строком на 90 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2022 р. №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Законом затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року). Законом затверджено Указ Президента України від 26 липня 2023 року N 451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Законом затверджено Указ Президента України від 08 листопада 2023 року № 3429-IX "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Законом України № 2117-х «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» вiд 03.03.2022 року внесено зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнена словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 24.10.2023 приблизно о 18 години 52 хвилин, після того, як незаконним способом заволодів банківською картою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , маючи її при собі та знаючи ПІН-код до неї, яка належить потерпілому ОСОБА_5 , що у відповідності до Закону України від 2 квітня 1992 року «Про інформацію», Закону від 2 жовтня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в України», п. 1 ст. 5 Закону від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг», «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 8 жовтня 1998 року і ст. 200 КК України є електронним платіжним документом, перебуваючи в магазині «Наша Рукавичка», поряд із банкоматом, який розташований в АДРЕСА_4 , реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, виконав дві операції по зняттю грошових коштів із вказаної картки на загальну суму 9 400 гривень, а саме: об 18 годині 52 хвилин на суму 8 000 грн.; об 18 годині 57 хвилин на суму 1 400 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, які належали потерпілому ОСОБА_5 та знаходились на банківському рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 9 400 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

2.Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за всіма епізодами повністю та підтвердив їх вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

3.Позиція потерпілого

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, висловився щодо призначення покарання на розсуд суду.

4. Докази, які досліджені судом

Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений не заперечував.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позицій немає.

Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого і дослідив документи, які характеризують її особу.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

5.Висновок суду про винуватість обвинуваченого

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 по епізодам 1 і 3, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вірно.

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 по епізоду 2, які виразились у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, вірно.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудним у розумінні ст. 19 КК України.

При призначенні покарання, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Класифікація вчинених кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчиненого злочину, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчиненого злочину, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, віднесено до категорії кримінального проступку.

Обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд не може прийняти щире каяття за обставину, яка пом`якшує покарання, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу і наголошує, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак під час судового розгляду обвинувачений жаль з приводу вчиненого та осуд своєї поведінки не демонстрував, не намагався будь-яким чином в повному обсязі відшкодувати завдану шкоду потерпілому.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, відсутність дій з боку обвинуваченого, направлених на повне відшкодування шкоди, суд вважає, що каяття обвинуваченого у судовому засіданні направлене виключно на пом`якшення призначення йому покарання.

Суд зауважує, що повернення потерпілому викраденого майна внаслідок його вилучення в ломбарді під час огляду не є добровільним відшкодуванням заподіяної шкоди та не може враховуватися судом під час призначення покарання як обставина, що його пом`якшує (постанова колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 15.06.2023 у справі № 613/527/22: https://reyestr.court.gov.ua/Review/111647884).

Отже обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченомуза ч. 4 ст. 185, так і за ч. 1 ст. 357 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Призначаючи покарання суд виходить із наступного.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, стать та вік, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, соціально-психологічні риси.

При цьому, суд враховує той факт, що ОСОБА_3 судимий 07.10.2022 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, втім, перебуваючи на іспитовому строку, 24.10.2023 року він знов вчинив злочин у даному кримінальному провадженні, що свідчить про те, що звільнення від відбування покарання з випробовуванням не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 Постанови Пленуму «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, у такому випадку повторне звільнення від відбування покарання з випробовуванням є неприпустимим.

Тому відсутні підстави для застосування положень ст. 75 КК України.

Крім того далі, а саме 11.11.2023 він вчинив умисний злочин, який кваліфікований за ч. 1 ст. 121 КК України, за який 28.02.2024 він засуджений Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Тому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, визначаючи вид та міру покарання, яке слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, наслідків вчинення, соціальне та матеріальне становище обвинуваченого, стан здоров`я, стать та вік, неперебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра, рівень культури та освіти, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, тому, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі, а за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі.

При цьому підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України

Судомвстановлено, що кримінальні правопорушення у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 вчинив до ухвалення вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до ухвалення попереднього вироку.

Виходячи з приписів кримінального закону, правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

За таких обставин у цьому кримінальному провадженні суд спочатку призначає обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 і за ч. 1 ст. 357 КК України, потім остаточно призначає покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, і на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підсумок.

Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

7.Вирішення цивільного позову

У даному кримінальному провадженні потерпілим до обвинуваченого цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином, не пред`явлено.

8.Вирішення питання про долю речових доказів

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжнийзахід, як захід забезпечення кримінального провадження, до ОСОБА_3 не застосовувався. Разом з цим судом встановлено, що вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024 строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислюється з 11.11.2023 року. Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Тому строк відбування покарання ОСОБА_3 за цим вироком слід рахувати з моменту набрання ним законної сили, зарахувавши строк відбутого ним покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати в розмірі 200,00 грн, у зв`язку із проведенням судової експертизи, які слід стягнути із обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;

ОСОБА_3 , на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, який призначений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024 року, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування ОСОБА_3 покарання обраховувати з моменту набрання цим вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання за даним вироком фактично відбуте ним покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_6 витрати на проведення судової експертизи в сумі 200,00 грн.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази:

- мобільний телефон марки OPPO A57s 4/64 Gb, imeі1: НОМЕР_1 , imeі2:НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 (т. 1 а.п. 38), - залишити останньому за належністю;

- копію договору про надання фінансового кредиту під заставу (т. 1 а.п. 66) та оптичні диски (т. 1 а.п. 60, 67) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1