Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2682/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/266/24
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретарів ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника ОСОБА_8 (дистанційно),

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000432 за апеляційними скаргами з доповненнями потерпілої ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 20.07.2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гамарня Малинського району Житомирської області, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, із середньою технічною освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, в подальшому уточнює вимоги та просить пом`якшити покарання обвинуваченому, не позбавляти його волі. Вважає, що судом не врахована її думка в частині призначення покарання та недостатньо враховано визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття, те що він підтримує її матеріально та морально, а після вироку сплатив у відшкодування шкоди ще 62 000 грн., допомагає їй у вирішенні побутових проблем, претензій до останнього вона не має.

В доповненнях до апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_10 її представник - адвокат ОСОБА_9 зазначає, що матеріали провадження не містять належного та допустимого доказу, який підтверджує стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а тому просить виключити вказана обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого.

Також потерпілою ОСОБА_10 подано клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.10 ст.284 КПК України. Зазначає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні направлено до суду через 46 днів після закінчення досудового розслідування, тобто поза межами строку досудового розслідування. Вказує, що постанову про групу прокурорів у даному кримінальному провадженні винесено заступником керівника Коростишівської окружної прокуратури, проте стороною обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження відсутності керівника вказаної прокуратури, у зв`язку з чим вважає, що призначена група прокурорів не мала повноважень вчиняти в межах даного кримінального провадження будь-які процесуальні дії.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Вказує, що в матеріалах провадження відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували перебування ОСОБА_7 під час дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння, оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог ч.4 ст.266 КУпАП. Не враховано, що на місці ДТП поліцейськими не вживались заходи щодо перевірки ОСОБА_7 на стан алкогольного сп`яніння, а біологічні зразки (кров) було відібрано в обвинуваченого лише через 7 годин після події у примусовому порядку.

Зазначає, що у зв`язку з відмовою ОСОБА_7 добровільно надати біологічні зразки, такі зразки крові у обвинуваченого для експертного дослідження були відібрані на підставі постанови прокурора в порушення вимог ст.241 КПК України. Вказує, що в матеріалах провадження відсутній висновок експерта про дослідження зразків крові та підтвердження стану алкогольного сп`яніння обвинуваченого, а наявна лише довідка про відібрання зразків крові.

В порушення вимог ст.290 КПК України стороні захисту не були відкриті довідка Малинського міськрайонного територіального медичного об`єднання №1159 від 16.09.2019, постанова прокурора від ІНФОРМАЦІЯ_8 про відібрання зразків для експертизи та протокол від ІНФОРМАЦІЯ_8 про відібрання зразків для експертизи.

Посилається на те, що постанову про призначення групи прокурорів в даному кримінальному провадженні винесено заступником прокурора Коростишівської місцевої прокуратури, а не безпосередньо її керівником та не надано доказів відсутності керівника на момент прийняття такої постанови.

Вказує, що в протоколі огляду трупа зазначено, що під час огляду присутній судово-медичний експерт, проте не зазначено, яка саме присутня під час огляду трупа особа є судово-медичним експертом.

Вважає, що суд не надав оцінки протоколу проведення слідчого експерименту від 22.09.2019 за участю свідка ОСОБА_12 , який не містить найменування технічного засобу та цифрового носія, на який було здійснено відповідний запис.

Посилається на те, що під час складання схеми ДТП та схеми до протоколу огляду, працівники поліції не здійснювали вимірювання відстані між краєм проїзної частини та розміщенням колод, а судом не враховано пояснення обвинуваченого про те, що при наближенні автомобіля до вказаних колод пасажирка ОСОБА_13 смикнула його за праву руку, внаслідок чого сталося ДТП.

Вважає, призначене судом покарання занадто суворим та таким, що не відповідає особі обвинуваченого, який має на утриманні матір та бабусю похилого віку, офіційно працював, позитивно характеризується, має відзнаки за участь в АТО та позицію потерпілої, яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 зазначає, що на наявних в матеріалах провадження цифрових носіях окремо містяться технічний звукозапис та технічний відеозапис судових засідань, на якому відсутній звук, у зв`язку з чим неможливо встановити, що такі технічні записи стосуються певного засідання.

Звертає увагу, що під час допиту обвинуваченого та свідка 09.03.2021 на відповідному відеозаписі судового засідання відсутній звуковий супровід, що унеможливлює встановлення відповідності наданих показів. Звертає увагу, що певні цифрові носії містять по декілька технічних записів судових засідань, що на думку захисника свідчить про втручання у створений технічний запис. Вказує на перерваність фіксації судового засідання 21.12.2020. Посилається на відсутність в матеріалах провадження технічних записів судових засідань 05.12.2019, 06.12.2019, 24.06.2020, 15.01.2021 та 01.02.2021. Звертає увагу на відсутність в матеріалах провадження досудової доповіді, а також ухвал слідчого судді про надання слідчому тимчасово доступу до медичної документації потерпілої ОСОБА_13 та картки виклику швидкої та виїзду екстренної медичної допомоги.

Крім того, захисником ОСОБА_8 подано клопотання про дослідження в ході апеляційного розгляду певних доказів (т.2 а.с.124-125, 166-169, 180-181, 200-202, т.3 а.с.41-42, 60-61) та клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з передачею обвинуваченого на поруки трудовому колективу АО «БАРРІСТЕРС» (т.2 а.с.246-248).

Від прокурора Малинського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_14 надійшли письмові заперечення на апеляційні скарги потерпілої та захисників, в яких він просить відмовити у задоволенні вказаних скарг, а вирок суду залишити без змін.

Також до апеляційного суду надійшло клопотання АО «БАРРІСТЕРС» про передачу ОСОБА_7 на поруки вказаного колективу (т.2 а.с.222-223).

Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 20.07.2021 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 встановлено обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 3454 гривні 16 копійок.

Позов ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_7 на її користь моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 80 000 гривень. В решті позову ОСОБА_10 до ОСОБА_7 відмовлено за безпідставністю.

Позов ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до ОСОБА_7 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь неповнолітнього ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шкоду завдану смертю матері - ОСОБА_13 за період з 01.08.2019 року по 31.07.2021 року в розмірі 33 384 гривні.

Вирішено стягувати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шкоду завдану смертю ОСОБА_13 в розмірі 1 391 гривня щомісячно, починаючи з 01.08.2021 року до повноліття ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь малолітнього ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 , моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шкоду завдану смертю його матері - ОСОБА_13 за період з 01.08.2019 року по 31.07.2021 року в розмірі 33 384 гривні.

Вирішено стягувати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шкоду завдану смертю ОСОБА_13 в розмірі 1 391 гривня щомісячно, починаючи з 01.08.2021 року до повноліття ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 17 липня 2019 року близько 05 години 20 хвилин ОСОБА_7 , порушуючи підпункт «а» пункту 2.9. та підпункт «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Шевченка в м. Малині Житомирської області в напрямку Малинських міських водоочисних споруд. В салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні він перевозив пасажира ОСОБА_13 .

Крім того, порушуючи пункт 12.1 зазначених Правил дорожнього руху України, ОСОБА_7 , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Внаслідок цього останній наїхав на колоди, які лежали на правому узбіччю дороги біля домоволодіння АДРЕСА_2 , і автомобіль став некерований. В подальшому він продовжив рух по правому узбіччю та зіткнувся з парканом домоволодіння АДРЕСА_2 .

Від удару ОСОБА_13 отримала тяжкі тілесні ушкодження внаслідок яких загинула.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_13 .

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засіданні апеляційного суду не з`явилася, оскільки померла згідно актового запису про смерть №164 від 09.03.2024, наданого на запит суду начальником Малинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_17

Захисник ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився. Заяв про відкладення апеляційного розгляду не надходило. Сторона захисту просила проводити апеляційний розгляд у відсутності останнього, проти чого сторона обвинувачення не заперечувала.

Під час апеляційного розгляду захисником ОСОБА_8 було підтримано письмові клопотання про повторне дослідження доказів, які характеризують особу обвинуваченого, довідки Малинського МТМО №1159 від 16.09.2019, постанови прокурора про відібрання зразків від ІНФОРМАЦІЯ_8, протоколу відібрання біологічних зразків від ІНФОРМАЦІЯ_8, розписок про відшкодування шкоди потерпілій, карток виклику та виїзду швидкої допомоги, запиту, довідки від 18.07.2019, висновків експертів, всіх інших доказів, які містяться в матеріалах провадження (без посилання на конкретні докази) та повторно допитати обвинуваченого, потерпілу, свідків (а.п.123-125, 180-181, 200-202 т.2).

В обґрунтування клопотання захисник послався на те, що судом надано невірну оцінку вказаним доказам, а документи, які свідчать про стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 під час ДТП, просив визнати недопустимими доказами.

З`ясувавши думку обвинуваченого, представника потерпілої в підтримання клопотання захисника, думку прокурора в часткове підтримання вказаного клопотання, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення клопотання захисника відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, лише в частині дослідження даних про особу обвинуваченого та інших доказів, які конкретизовані стороною захисту. В частині повторного допиту потерпілої, свідків підстав для задоволення клопотання колегія суддів не вбачала, оскільки потерпіла померла, а інші свідки були допитані судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.23 КПК України та їм надана відповідна оцінка згідно положень ст.94 КПК України.

Крім того, захисником ОСОБА_8 заявлено клопотання про дослідження документів про працевлаштування ОСОБА_7 , гарантійного листа, копій свідоцтва про шлюб, про народження дитини та довідки ЛКК №253 від 31.08.2022 (а.п.200-202 т.2, а.п.41-42, 60-61 т.3)., яке апеляційним судом задоволено, враховуючи, що вказані документи були отримані стороною захисту після вироку суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника та представника потерпілої в підтримання апеляційних скарг з доповненнями, думку прокурора в заперечення апеляційних скарг з доповненнями, провівши часткове судове слідство, перевіривши доводи апеляційних скарг з доповненнями, а також матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги з доповненнями не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що, дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_13 . Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України судом кваліфіковано вірно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та показав, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року близько 03 годин ночі він на автомобілі «ВАЗ-21011», який придбав по довіреності, їхав від сестри додому, випивши перед цим два стакана вина. На вулиці Грушевського в м. Малині біля кафе «Париж» підібрав дівчину з пляшкою шампанського. З нею провів деякий час і приблизно о 5 годині вона попросила відвезти її до річки. На цю пропозицію погодився і на автомобілі повіз її до річки. Ремені безпеки не застосовували. Коли виїхали на АДРЕСА_2 , то він рухався зі швидкістю 50 км/год. Позаду також рухався якийсь автомобіль. Біля одного з будинків побачив колоди і тому скерував автомобіль ближче до центру дороги. Коли під`їхав до колод, то пасажирка смикнула його за праву руку. У зв?язку з цим він крутнув кермо в право і зачепив одну з колод правим колесом, від чого автомобіль кинуло в сторону і вона вдарилась в паркан домоволодіння.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 надав аналогічні пояснення.

Проте, незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_7 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:

-показах потерпілої ОСОБА_10 , яка в суді першої інстанції показала, що ОСОБА_13 є її донькою. Вона пішла з дому ІНФОРМАЦІЯ_8 року десь о 21 годині, а наступного дня опівдні їй повідомили про загибель її доньки;

- показах свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що він проживає в домоволодінні АДРЕСА_2 . Одного дня, приблизно о 05 годині ранку, він з дружиною почув якийсь гуркіт. З?ясувалось, що якийсь автомобіль пошкодив ворота їх домоволодіння та врізався в бетонний паркан, вони викликали працівників поліції та вийшли на вулицю, де побачили автомобіль ВАЗ, в якому на пасажирському сидінні сиділа жінка, яка ще була при свідомості. Водій автомобіля ходив кругом автомобіля в шоковому стані. Уточнив, що поруч нього живе сусід ОСОБА_32 і біля його будинку лежали складені порізані колоди, але не на проїзній частині;

- показах свідка ОСОБА_32 , який, будучи допитаним у судовому засіданні суду першої інстанції, показав, що він проживає в домоволодінні АДРЕСА_2 . Влітку одного дня, десь о 05 годині 30 хвилин, він прокинувся від якогось шуму. Десь о 06 годині вийшов на роботу та побачив наслідки дорожньо-транспортної пригоди, а саме: біля сусіднього домоволодіння АДРЕСА_3 знаходився автомобіль ВАЗ, який пошкодив огорожу. Біля автомобіля було декілька поліцейських та сусід ОСОБА_18 , по дорозі після дорожньо-транспортної пригоди були розкидані його колоди, які він склав біля свого паркану. 4-6 колод валялись і на дорозі і на іншому узбіччі. До дорожньо-транспортної пригоди ці колоди на дорогу не виступали і не заважали руху;

- показах свідка ОСОБА_12 , який, будучи допитаним у судовому засіданні суду першої інстанції, показав, що в липні 2019 року він на своєму автомобілі рухався по вул. Шевченка м. Малина Житомирської області в напрямку міських водоочисних споруд. Перед ним на швидкості 40-50 км/год рухався автомобіль ВАЗ червоного кольору. Біля кладовища він зупинився, а автомобіль, що був попереду, продовжив рух. Зупинившись, він нахилився, щоб підпалити цигарку і в цей момент почув удар. Коли підвів голову, то побачив, що автомобіль ВАЗ червоного кольору врізався в колоди і його почало крутити. Після цього автомобіль вдарився в паркан і його відкинуло, розвернувши передньою частиною в напрямку центра міста. Перед зіткненням з колодами автомобіль обвинуваченого рухався дуже близько до обочини і траєкторію руху не змінював, хоча на цій вулиці проводились дорожні роботи і деякі ділянки дороги необхідно було об`їжджати. Він одразу під`їхав на місце дорожньо-транспортної пригоди і побачив, що водій сидів на землі, але одна його нога знаходилась в автомобілі. На передньому пасажирському сидінні сиділа жінка, яка стогнала і казала: «Ой, що ми наробили». У зв?язку з цим викликав працівників поліції та швидку медичну допомогу.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами, які були досліджені судом у відповідності до вимог ст.23 КПК України, та яким була надана оцінка відповідно до положень ст.94 КПК України, а саме:

- картою виїзду швидкої медичної допомоги № 279 від ІНФОРМАЦІЯ_8 року, з якої вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року о 05 год. 30 хв. до Комунальної установи «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Житомирської обласної ради надійшов виклик про необхідність надання медичної допомоги на АДРЕСА_2 у зв?язку з дорожньо-транспортною пригодою. О 05 год. 33 хв. бригада швидкої медичної допомоги прибула на місце виклику та виявила на місці дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі постраждалу жінку без свідомості. Їй була надана невідкладна медична допомога, але її стан не змінився. О 06 год. постраждала була доставлена у реанімаційне відділення (т.1, а.с. 97);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17 липня 2019 року, проведеного в період часу з 06 год.35 хв. до 07 год.25 хв. за участю понятих та водія ОСОБА_7 , відповідно до якого дорожньо-транспортна пригода сталася біля домоволодіння АДРЕСА_2 за участю автомобіля «ВАЗ-21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору. Дорога має асфальтоване покриття, яке на період огляду (з 06 години 35 хвилин до 07 години 25 хвилин) знаходиться в сухому та чистому стані без пошкоджень. На обочині біля домоволодіння АДРЕСА_2 розкидані колоди. Автомобіль на момент огляду знаходиться біля воріт домоволодіння АДРЕСА_2 . Він розміщений частково на обочині та направлений передньою частиною в напрямку центра міста, а задньою частиною в напрямку Малинських міських водоочисних споруд. Передня частина автомобіля має значні механічні пошкодження. З даного протоколу, доданої до нього схеми та ілюстративної таблиці вбачається, що автомобіль «ВАЗ-21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по АДРЕСА_2 в напрямку Малинських міських водоочисних споруд. Біля домоволодіння АДРЕСА_2 він наїхав на колоди, які лежали на правому узбіччю, про що свідчить червона фарба від автомобіля, яка залишилась на одній з колод, та одна з колод, що виявлена біля місця зіткнення. В подальшому автомобіль продовжив рух по правому узбіччю, проїхавши більше 23 метрів, та передньою частиною зіткнувся з парканом домоволодіння АДРЕСА_3 . На місце зіткнення вказують сліди червоної фарби на паркані та залишки деталей автомобіля. Після цього автомобіль відкинуло на декілька метрів від місця зіткнення, розвернувши майже на 1800 (т.1 а.с. 98-112);

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , відповідно до якого автомобіль «ВАЗ-21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору належить ОСОБА_22 (т.1 а.с. 113);

- протоколом огляду від ІНФОРМАЦІЯ_8 року, згідно якого в приміщенні моргу Малинського міжрегіонального бюро судово-медичної експертизи, яке знаходиться по АДРЕСА_4 , слідчим за участю понятих та судово-медичного експерта ОСОБА_23 було оглянуто труп жінки - ОСОБА_13 , яка постраждала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ІНФОРМАЦІЯ_8 року. На голові у останньої наявні тілесні ушкодження у вигляді ран дугоподібної форми. Даний труп направлений на судово-медичний розтин (т.1 а.с. 115-118);

- протоколом пред?явлення трупа для впізнання від 18.07.2019 року, під час якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала по обличчі, зачісці та тілобудові утрупі жінки, яка постраждала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ІНФОРМАЦІЯ_8 року, свою доньку - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с. 121-122);

- протоколом огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_8 року, з якого вбачається, що під час огляду кабінету приймального відділення Малинського міськрайонного територіального медичного об?єднання, був виявлений та вилучений одяг померлої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: чорна спортивна кофта, чорна футболка, сині джинсові штани, бюстгальтер бузкового кольору, білі труси та білі кросівки (т.1, а.с. 125-128);

- протоколом огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_8 року, відповідно до якого оглядався автомобіль «ВАЗ-21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на штраф-майданчику Малинського відділення поліції, що розташоване по АДРЕСА_2 , на якому маються механічні пошкодження. Під час огляду автомобіля було виявлено та вилучено: чорну жіночу куртку, в кишені якої перебувало 9 гривень, пляшку з-під шампанського та два пластикові стаканчика. Також з автомобіля було вилучено змив з керма та зріз тканини з водійського сидіння (т.1 а.с. 129-134);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.09.2019 року за участю свідка ОСОБА_12 , під час якого останній показав, що автомобіль ОСОБА_7 до зіткнення напрямок руху не змінював і рухався приблизно на відстані 80 сантиметрів від лівих коліс до краю проїзної частини (т.1 а.с. 147-151);

- висновком експерта з судово-медичної експертизи № 363 від 13.09.2019 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_13 явилась закрита тупа травма органів грудної клітки з переломами ребер, з пошкодженням пристінкової плеври, розривами правої легені, травматичного розриву печінки, яка супроводжувалась травматичним шоком важкого ступеню, що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання, функцій центральної нервової системи.

Смерть ОСОБА_13 настала о 06 год. 46 хв. ІНФОРМАЦІЯ_8 в реанімаційному відділенні Малинського міськрайонного територіального медичного об?єднання.

При судово-медичному дослідженні трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді: ран голови, саден обличчя, синців обох стегон та колінних суглобів, переломів 4 ребер справа, розривів правої легені та множинних розривів печінки, які мають ознаки тяжкого ступеню важкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення. Вони могли виникнути від дії твердих тупих предметів і знаходяться в прямому причинному зв?язку із смертю. Дані ушкодження могли виникнути внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При судово-токсикологічному дослідженні крові виявлено етиловий спирт в концентрації 3,88 ‰, що відносно до живої особи відповідало би тяжкому ступеню алкогольного отруєння (т.1 а.с. 157-158);

- висновком експерта технічного стану транспортних засобів № 3/706 від 29.08.2019, відповідно до якого на момент дорожньо-транспортної пригоди гальмова система автомобіля «ВАЗ-21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рульове керування та ходова частина знаходились в технічно працездатному стані. В процесі дослідження технічного стану автомобіля «ВАЗ-21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічної непрацездатності систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитися в причинному зв?язку із створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с. 164-177);

- висновком експерта дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди № 3/707 від 27.08.2019 року, згідно якого у даній дорожній обстановці водієві автомобіля «ВАЗ-21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , необхідно було діяти відповідно до вимог п. 1.10 «дорожні умови», «дорожня обстановка», 12.1 Правил дорожнього руху України.

В умовах місця пригоди, при заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України (т.1 а.с. 183-187);

- висновком експерта дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди № 3/937 від 10.10.2019 року, відповідно до якого з технічної точки зору підтвердити чи спростувати покази підозрюваного ОСОБА_7 в частині раптової зміни напрямку руху автомобіля неможливо. У даній дорожній обстановці водієві автомобіля «ВАЗ-21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , необхідно було діяти відповідно до вимог п. 1.10 «дорожні умови», «дорожня обстановка», 12.1 Правил дорожнього руху України.

В умовах місця пригоди, при заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

В умовах місця пригоди при заданому комплексі вихідних даних, враховуючи те, що ДТП сталося при задовільних дорожніх умовах, на технічно справному транспортному засобі, за відсутності зовнішніх факторів, які б спонукали водія ОСОБА_7 , екстрено виконувати ті чи інші норми Правил дорожнього руху України, що б могли привести до ДТП, тобто небезпеки чи перешкоджання для руху водію не виникало - технічна можливість уникнути ДТП полягала лише в чіткому виконанні технічних вимог вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху України, а наслідки даної ситуації повністю визначаються рішенням водія (т.1 а.с. 193-199);

- довідкою Малинського міськрайонного територіального медичного об?єднання № 1159 від 16.09.2019 року, згідно якої у крові ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 року виявлено етанол в концентрації 0,81 ‰ (т.1 а.с. 221);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2019 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , під час якого останній показав, що колоди розташовувались на його смузі руху на ділянці дороги довжиною 2,6 метра. Найближча до нього колода була розташована на відстані 2,05 метра від правого краю проїзної частини. Коли до цієї колоди залишалось 3 метра, то автомобіль рухався на відстані 2,4 метра від правого краю проїзної частини. Саме в цей момент пасажирка смикнула його за праву руку (т.1 а.с. 227-229).

Проаналізувавши сукупність зібраних доказів, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, доведена повністю.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Доводи захисника ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_10 про можливість закриття даного кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Отже, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином проти безпеки дорожнього руху, а також життя та здоров`я особи. Наслідком даного кримінального правопорушення є смерть потерпілої, а тому відсутні підстави, передбачені п.10 ч.1 ст.284 КПК України, для закриття даного кримінального провадження.

Доводи апеляційних скарг представника потерпілої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 про відсутність в матеріалах кримінального провадження належних та допустимих доказів перебування обвинуваченого ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння у момент вчинення ДТП, колегія суддів також вважає безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, після огляду місця дорожньо-транспортної пригоди ІНФОРМАЦІЯ_8 в період часу з 06 год.35 хв. до 07 год.25 хв (а.п.98 т.1), ОСОБА_7 цього ж дня о 08 год.15 хв. у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, був доставлений у супроводі працівників поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №27 від ІНФОРМАЦІЯ_8, о 08 год. 15 хв. ОСОБА_7 категорично відмовився від обстеження на виявлення стану алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.114, 220).

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_7 було затримано ІНФОРМАЦІЯ_8 о 09 год 40 хв у присутності адвоката ОСОБА_24 (т.1 а.с.207-209).

Постановою прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_25 від ІНФОРМАЦІЯ_8 у зв`язку із необхідністю відібрання зразків крові у ОСОБА_7 для проведення експертизи та встановлення ступеня алкогольного сп`яніння, постановлено відібрати у ОСОБА_7 відповідні зразки крові (т.1 а.с.217).

Відповідно до протоколу отримання зразків для експертизи від ІНФОРМАЦІЯ_8, саме ІНФОРМАЦІЯ_8 з 12 год.15 хв. до 12 год.35 хв. за участю заступника начальника СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_26 , адвоката ОСОБА_24 та лікаря нарколога ОСОБА_27 у підозрюваного ОСОБА_7 відібрано зразки крові. Будь-яких зауважень щодо проведення даної процесуальної дії у протоколі не зафіксовано (т.1 а.с.218).

Згідно довідки, виданої в.о. директора Малинського МРТМО Житомирської області ОСОБА_28 №1159 від 16.09.2019, у зразку крові, відібраного у ОСОБА_7 , виявлено 0,81 ‰ алкоголю (т.1 а.с.221).

Відповідно до ч.1 ст.245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.

Частиною 3 ст.245 КПК України передбачено, що відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Колегія суддів погоджується з апеляційними доводами захисника ОСОБА_8 в тій частині, що ОСОБА_7 дійсно категорично відмовився від проходження огляду лікарем наркологом на виявлення стану алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №27 від ІНФОРМАЦІЯ_8 (т.1 а.с.114).

Разом з цим, в матеріалах судового провадження відсутні дані про те, що ОСОБА_7 відмовився добровільно надати саме біологічні зразки крові для проведення відповідного експертного дослідження для встановлення ступеню алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом отримання зразків для експертизи від ІНФОРМАЦІЯ_8 в присутності його захисника. При цьому жодних зауважень ні захисник, ні ОСОБА_7 не висловлювали (т.1 а.с.218). Більш того, особисто обвинувачений ОСОБА_7 як під час досудового розслідування, так і в суді першої інстанції підтвердив, що напередодні ДТП він вживав два стакана вина.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у слідчого не будо підстав для звернення до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу саме на примусове відбирання біологічних зразків крові у ОСОБА_7 для експертного дослідження.

Більш того, враховуючи, що відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 КПК України, колегія суддів не вбачає порушень, про які зазначає захисник ОСОБА_8 , при відбиранні відповідних зразків крові на підставі постанови прокурора, що повністю узгоджується з вимогами ч.2 ст.241 КПК України, де зазначено, що освідування здійснюється саме на підставі постанови прокурора.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що на місці вчинення ДТП працівниками поліції не вживались заходи щодо проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_7 , колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до п.8 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Доводи захисника ОСОБА_8 в тій частині, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 проведено за межами двогодинного часу, визначеного ч.4 ст.266 КУпАП, а тому докази на підтвердження вказаної обставини є недопустимими доказами, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, на переконання колегії суддів така затримка відбулась саме у зв`язку із затягуванням часу проведення дослідження самим ОСОБА_7 , який категорично відмовився від проведення відповідного огляду лікарем наркологом.

Крім того, ОСОБА_7 одразу після ДТП, яка відбулася о 05 год. 20 хв. ІНФОРМАЦІЯ_8, для з`ясування обставин справи знаходився під наглядом працівників поліції, оскільки приймав участь в огляді місця дорожньо-транспортної пригоди ІНФОРМАЦІЯ_8 з 06 год.35 хв. до 07 год.25 хв., а в подальшому о 08 год. 15 хв у супроводі працівників поліції був доставлений до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння та о 09 год. 40 хв. ІНФОРМАЦІЯ_8 останнього офіційно було затримано за участю захисника ОСОБА_24 , що підтверджується протоколом затримання особи.

Вищенаведене переконливо свідчить про достовірність результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_7 під час даної дорожньо-транспортної пригоди. До того ж, посилання захисника на те, що огляд відбувся у примусовому порядку, на думку колегії суддів, є припущенням, яке суперечить вищенаведеним доказам, оскільки такі зразки відбиралися у присутності адвоката ОСОБА_24 . проти чого ОСОБА_7 не заперечував, добровільно надав біологічні зразки крові та в подальшому із скаргами з цього приводу не звертався.

Також на думку колегії суддів безпідставними є доводи захисника ОСОБА_8 про те, що в матеріалах справи відсутній висновок експерта про дослідження зразків крові ОСОБА_7 , а наявна лише довідка про її відібрання, оскільки про відібрання зразків крові у підозрюваного ОСОБА_7 свідчить не довідка, а протокол отримання зразків для експертизи від ІНФОРМАЦІЯ_8 (т.1 а.с.218). Щодо відсутності висновку експерта про перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №27 від ІНФОРМАЦІЯ_8 відповідно до якого ОСОБА_7 категорично відмовився від обстеження на виявлення стану алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.114). На переконання колегії суддів, засвідчення перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння довідкою, виданою в.о. директора Малинського МРТМО Житомирської області ОСОБА_28 №1159 від 16.09.2019, не є істотним порушенням вимог КПК України та не ставить під сумнів факт перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди ІНФОРМАЦІЯ_8.

Зазначене узгоджується з позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленої у постанові від 09.02.2023 у справі № 400/1498/18 (провадження № 51-2993 км 22).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в ході допиту обвинуваченого ОСОБА_7 в суді першої інстанції, останній підтвердив, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року близько 03 години він вжив 2 стакана вина, та після цього керував автомобілем «ВАЗ-21011», підібравши дівчину з пляшкою шампанського, з якою і потрапив в ДТП.

Також з фототаблиці до протоколу огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_8 вбачається, що в салоні автомобіля було виявлено та вилучено пляшку шампанського (т.1 а.с.129-134). А серед речей, визнаних речовими доказами у даному кримінальному провадженні, серед іншого є пляшка з-під шампанського марки «FRAGOLINO FORTININ» та два стаканчики, які упаковано до сейф пакету №1107407 (т.1 а.с.135).

Доводи захисника ОСОБА_8 про те, що довідка Малинського МТМО №1159 від 16.09.2019, постанова прокурора від ІНФОРМАЦІЯ_8 про відібрання зразків для експертизи та протокол від ІНФОРМАЦІЯ_8 про відібрання зразків для експертизи не відкривались стороні захисту, колегія суддів вважає непереконливими з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 16.10.2019 заступником начальника СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_26 підозрюваного ОСОБА_7 повідомлено про завершення досудового розслідування (т.2 а.с.9).

У цей же день, згідно протоколу про надання підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_29 ознайомились з матеріалами досудового розслідування у повному об`ємі в одному томі на 228 аркушах, що засвідчили особистими підписами (т.2 а.с.10).

З урахуванням неведеного, в апеляційного суду відсутні підстави вважати, що стороні захисту не були відкриті зазначені матеріали досудового розслідування, а переконливих доказів на спростування даного факту сторона захисту не надала. Тому підстав, передбачених ст.87 КПК України для визнання зазначених доказів недопустимими колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційних скарг захисників про те, що групу прокурорів в даному провадженні призначено неуповноваженою особою, колегія суддів також вважає безпідставними виходячи з наступного.

Постановою заступника керівника Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_30 від ІНФОРМАЦІЯ_8 призначено групу прокурорів у даному кримінальному провадженні (т.1 а.с.93).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.3 КПК України передбачено, що керівником органу прокуратури є Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (для прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури), керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Таким чином, стороною захисту не надано доказів того, що заступник керівника Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_31 , виносячи постанову про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, діяв за межами своїх повноважень. До того ж прокурор під час апеляційного розгляду повідомив, що керівник Коростишівської місцевої прокуратури на час винесення даної постанови перебував у відпустці.

Також, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_8 в тій частині, що матеріали судового провадження не містять відомостей про те, що особа, яка була присутня під час огляду трупа, є судово-медичним експертом.

Так, відповідно до протоколу огляду місця події (трупа) від ІНФОРМАЦІЯ_8, під час огляду трупа жінки в приміщенні моргу Малинського міжрегіонального бюро СМЕ, серед інших учасників процесуальної дії був присутній судово-медичний експерт ОСОБА_23 , що засвідчено особистим підписом експерта (т.1 а.с.115-118). Будь-яких сумнівів, що ОСОБА_23 є судово-медичним експертом, у колегії суддів не виникає, а тому такі доводи сторони захисту є припущенням, яке не підтверджується жодними доказами.

Доводи захисника ОСОБА_8 про те, що судом не надано оцінки слідчому експерименту за участі свідка ОСОБА_12 , колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки у вироку зазначено, що свідок ОСОБА_12 під час слідчого експерименту, проведеного 22.09.2019 за його участі показав механізм вчинення дорожньо-транспортної події та розповів обставини, очевидцем яких він був.

Отже, судом надано оцінку вказаній слідчій дії у сукупності з іншими доказами, які були досліджені судом першої інстанції та частково апеляційним судом у відповідності до ст.94 КПК України з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім того, судом встановлено, що покази свідка ОСОБА_12 спростовують покази обвинуваченого про те, що він намагався об`їхати колоди і тому рухався ближче до центру дороги, а потім різко змінив напрям руху у зв`язку з діями ОСОБА_13 .

Наведеним також спростовується посилання сторони захисту на те, що пасажирка під час руху смикнула ОСОБА_7 за праву руку і тому сталося ДТП.

Посилання захисника ОСОБА_8 на те, що протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 22.08.2019 не містить найменування технічного засобу та цифрового носія, на який було здійснено відповідний запис є необґрунтованим, оскільки зі змісту вказаного протоколу взагалі не вбачається, що здійснювався будь-який технічний запис, що не суперечить вимогам ч.2 ст.240 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що під час складання схеми ДТП та схеми до протоколу огляду працівники поліції не здійснювали вимірювання відстані між краєм проїзної частини та розміщення колод, а судом не враховано пояснення обвинуваченого про те, що при наближенні автомобіля до вказаних колод пасажирка смикнула його за праву руку, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вказані обставини не впливають на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, окрім того, місцевим судом враховано показання свідка ОСОБА_12 , який на своєму автомобілі рухався позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_7 безпосередньо перед зіткненням та повідомив, що автомобіль обвинуваченого рухався дуже близько до обочини і не змінював траєкторію руху, що спростовує покази обвинуваченого про те, що він намагався об`їхати колоди і тому рухався ближче до центру дороги, а потім різко змінив напрямок руху у зв`язку з діями ОСОБА_13 , яка начебто смикнула його за праву руку. Колегія суддів вважає, що такі покази обвинуваченим надані з метою уникнення відповідальності за інкриміноване останньому кримінальне правопорушення з огляду і на покази свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_32 , надані ними в суді першої інстанції про те, що порізані колоди знаходились біля будинку ОСОБА_32 та до дорожньо-транспортної пригоди на дорогу колоди не виступали і руху транспорту не перешкоджали.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_8 про те, що на цифрових носіях окремо містяться технічний звукозапис та технічний відеозапис судових засідань, на якому відсутній звук, у зв`язку з чим неможливо встановити, що такі технічні записи стосуються певного засідання, то апеляційний суд звертає увагу, що вказані обставини не свідчать про відсутність цілісного аудіо та відеозапису судового засідання.

Так, захисник зазначає, що під час допиту обвинуваченого та свідка 09.03.2021 на відповідному відеозаписі судового засідання відсутній звуковий супровід, що унеможливлює встановлення відповідності наданих показів, однак апеляційний суд вважає безпідставними вказані доводи, оскільки з журналу судового засідання вбачається, що 09.03.2021 обвинувачений не допитувався, крім того, при порівнянні звукозапису та журналу судового засідання вбачається, що вони є ідентичними, що не викликає сумнівів щодо того, хто саме надавав покази.

Вказання захисником ОСОБА_8 на те, що певні цифрові носії містять по декілька технічних записів судових засідань, що на думку захисника свідчить про втручання у створений технічний запис, також є безпідставним, оскільки відповідно до п. 3.5.2. Інструкції про порядок роботи з технічними засобами фіксування судового процесу (судового засідання), затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20.09.2012 № 108, яка була чинна на момент запису судового засідання, після порушення (відкриття) провадження у справі до початку судового засідання (до початку процесуальної дії) секретар або інший працівник апарату суду повинен отримати нові компакт-диски для архівної та робочої копій фонограм або компакт-диск з архівною копією фонограми попереднього засідання у цій справі, про що робиться запис у Журналі обліку видачі та повернення компакт-дисків.

Також незрозумілими є посилання захисника на перерваність технічних засобів судового засідання 21.12.2020, проте при порівнянні журналу та звукозапису судового засідання вбачається, що о 15:55:12 міститься позначка «кінець звукозапису» та о 15:55:12 позначка «початок звукозапису», що може свідчити про особливості системи технічної фіксації судових процесів «Акорд», крім того, вказаний час свідчить про автоматичне відновлення звукозапису після його зупинки, а також це не впливає на якість та зрозумілість самого звукозапису судового засідання.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_8 про відсутність в матеріалах судового провадження технічних записів судових засідань 05.12.2019, 06.12.2019, 24.06.2020, 15.01.2021 та 01.02.2021 колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 05.12.2019 суддя ОСОБА_1 заявив самовідвід у даному кримінальному провадженні. З вступної частини ухвали видно, що інші учасники судового провадження відсутні (т.1 а.с.11). 06.12.2019 ухвалою Малинського районного суду Житомирської області відмовлено у задоволенні вказаної заяви судді ОСОБА_1 , при цьому зі вступної частини ухвали також видно, що інші учасники судового провадження відсутні (т.1 а.с.14). Те ж саме стосується ухвали Малинського районного суду Житомирської області, постановленої 24.06.2020 (т.1 а.с.59), ухвали Малинського районного суду Житомирської області, постановленої 15.01.2021 (т.2 а.с.19) та ухвали Малинського районного суду Житомирської області, постановленої 01.02.2021 (т.2 а.с.23). Крім того, в матеріалах судового провадження наявні довідки секретаря судового засідання ОСОБА_33 про проведення судових засідань 15.01.2021 та 01.02.2021 без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів на підставі ч.4 ст.107 КПК України (т.2 а.с.17, 21).

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що в матеріалах судового провадження відсутня досудова доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає слушними, проте на переконання колегії суддів вказана обставина не є істотним порушенням вимог КПК України, яка перешкодила суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до позиції ККС ВС, висловленої у постанові від 21.12.2022 у справі № 295/8690/21 та постанові від 07.06.2018 у справі № 534/2180/16к, Верховний суд зазначив, що відсутність судової доповіді не є процесуальним порушенням, якщо вона не є обов`язковою чи про неї не клопотали сторони провадження.

Так, відповідно до ч.1 ст.314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Частиною 2 ст.314-1 КПК України передбачено, що досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.314-1 КПК України досудова доповідь не може використовуватися у кримінальному провадженні як доказ винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.

Отже, в даному провадженні досудова доповідь не є обов`язковою та відсутні дані, що про складання досудової доповіді клопотали сторони провадження.

Доводи захисника ОСОБА_8 про відсутність в матеріалах судового провадження ухвал слідчого судді про надання слідчому тимчасово доступу до медичної документації потерпілої ОСОБА_13 та картки виклику швидкої та виїзду екстреної медичної допомоги, є необґрунтованими з огляду на те, що медична документація може бути отримана в інший спосіб, також передбачений ч.2 ст.93 КПК України, а саме добровільно надана безпосередньо потерпілою особою або медичною установою на запит слідчого, і лише у випадку неможливості отримати документи у такий спосіб слідчий звертається до слідчого судді з метою отримати дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів.

Доводи апеляційної скарги потерпілої та захисника ОСОБА_8 про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 занадто суворого покарання колегія суддів зазначає наступне.

На переконання колегії суддів, покарання, яке призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 , з урахуванням вимог ст.ст.50, 65 КК України, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом визнано добровільне часткове відшкодування потерпілій заподіяної моральної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом визнано вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який за місцем проживання та проходження військової служби характеризується позитивно, думку потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченого волі.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст.286 КК України та вважав, що таке покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та сприятиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів звертає увагу, що, виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Норми кримінального закону України наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави.

Доводи потерпілої про те, що обвинувачений відшкодовує їй узгоджену між ними суму моральної та матеріальної шкоди враховані судом при призначенні ОСОБА_7 покарання, а посилання на те, що її клопотання про призначення найменш суворого покарання не вирішено ухвалою суду, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки нормами КПК не передбачено ухвалення окремого від вироку рішення в частині покарання.

Доводи апеляційних скарги потерпілої ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 про те, що при призначенні обвинуваченому покарання судом не враховано думку потерпілої, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позиція потерпілого щодо визначення винному виду та розміру покарання є не процесуальною вимогою, а думкою потерпілого, яка може бути врахована в сукупності з іншими обставинами, однак не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень, визначених законом про кримінальну відповідальність.

Саме така правова позиція висловлена у постанові ККС ВС від 22.12.2022 у справі № 756/6415/20 (провадження № 51-5097км20) та постанові від 14.09.2023 у справі № 759/746/22 (провадження № 51-1866 км 23).

Також необґрунтованими колегія суддів вважає посилання потерпілої на те, що судом помилково зазначено про часткове визнання вини обвинуваченим, оскільки він ніби повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, проте ці доводи не знайшли свого підтвердження в матеріалах провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 навпаки, намагався перекласти вину за вчинене на загиблу ОСОБА_13 , зазначаючи, що вона смикнула його за праву руку у зв`язку з чим він різко зміним напрям руху керованого ним автомобіля і сталося ДТП.

Колегія суддів відмічає, що захисником ОСОБА_8 апеляційному суду не надано належних доказів, які б підтверджували, що на утриманні обвинуваченого ОСОБА_7 перебувають його мати та бабуся, про що він зазначає в апеляційній скарзі.

При цьому колегія суддів враховує, що після проголошення вироку в даній справі 29.03.2022 року обвинувачений ОСОБА_7 одружився (а.п.43 т.3) та на утриманні останнього перебуває дитина ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.п.62 т.3). Також обвинувачений після проголошення вироку частково відшкодував шкоду потерпілій, про що свідчать розписки, надані потерпілою.

Посилання захисника на те, що судом помилково в анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_7 зазначено, що він має середньо-технічну освіту, а стороною захисту було долучено докази, що він має вищу освіту, а також одружений, має на утриманні малолітню дитину та вагітну дружину, не впливає на правильність висновків суду про доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та призначеного покарання.

Крім того, при призначенні ОСОБА_7 покарання судом враховано його службову характеристику.

Підстав для застосування положень ст.75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , про що просять сторона захисту та потерпіла, колегія суддів не вбачає, з урахуванням наслідків вчиненого злочину - смерть потерпілої, особи обвинуваченого, його поведінки після вчиненого злочину, намагання перекласти вину на загиблу особу та наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Також апеляційним судом враховано байдуже ставлення обвинуваченого до правил безпеки дорожнього руху, оскільки останній під час дорожньо-транспортної події не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом (а.п. 204 т.1).

Таким чином, переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому покарання в апеляційних скаргах не наведено.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з призначеним судом першої інстанції покаранням обвинуваченому.

Клопотання про передачу обвинуваченого ОСОБА_7 на поруки трудового колективу АО «БАРРІСТЕРС», як про це просять захисник ОСОБА_8 та АО «БАРРІСТЕРС» суперечить вимогам ст.47 КК України, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким, а тому підстав для його задоволення колегія суддів не вбачає.

Водночас, на підставі ч.7 ст.72 КК України (в редакції ЗУ №3342-ІХ від 23.08.2023) колегія суддів вважає за необхідне в порядку ч.2 ст.404 КПК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання строк його перебування з 18.07.2019 по 15.09.2019 під цілодобовим домашнім арештом, застосованим ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 18.07.2019 року, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

На підставі наведеного, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, відсутності істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які б безумовно тягнули за собою скасування судового рішення, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни вироку суду, який є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги з доповненнями потерпілої ОСОБА_10 та захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Малинського районного суду Житомирської області від 20.07.2021 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

В порядку ч.2 ст.404 КПК України на підставі ч.7 ст.72 КК України (в редакції ЗУ №3342-ІХ від 23.08.2023) зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк його перебування з 18.07.2019 по 15.09.2019 під цілодобовим домашнім арештом, застосованим ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 18.07.2019 року, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: