Справа № 521/5898/24
Номер провадження:1-кс/521/1176/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщені суду, клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000487 від 12.04.2024 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця села Кіяй Манського району Красноярського краю Російської Федерації, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000487 від 12.04.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно частини 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Пунктом 3 частини 10 статті 62 цього ж Закону передбачено, що поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим Законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 23 Закону України

«Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 квітня 2024 року,

о 08:00 годині дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 як черговий дізнавач у форменому одязі, зі спеціальними засобами та вогнепальною зброєю заступила на добове чергування особового складу вказаного відділу поліції.

Так, під час несення ОСОБА_8 служби від інспектора спеціальної лінії «102» ГУНП в Одеській області о 20 годині 39 хвилин 12 квітня 2024 року надійшло повідомлення про спричинення невідомою особою ножового поранення ОСОБА_9 , 1968 р.н., що мало місце по АДРЕСА_3 .

Отримавши вказане повідомлення дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , як черговий дізнавач, оперуповноважений відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 та спеціаліст-криміналіст сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_11 , у складі слідчо-оперативної групи прибули за адресою: АДРЕСА_3 з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин можливого вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 , 1968 р.н., де в цей час знаходились автомобіль Mitsubishi Lancer з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ніж з плямами речовини бурого кольору та на поверхні асфальтного покриття плями речовини бурого кольору, а також вже перебували інспектори роти ТОР УПП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_12 , старший лейтенант поліції ОСОБА_13 , а також ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його дружина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, перебуваючи на момент приїзду поліцейських на відкритій ділянці місцевості, що по АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 став висловлюватись у бік поліцейських у нецензурній формі з мотивів своєї неприязні до них, як працівників правоохоронного органу.

Після того як дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 прийнято рішення про проведення огляду місця події по АДРЕСА_3 та перед його проведенням особам, у присутності яких мала здійснюватися вказана слідча (розшукова) дія роз`яснювався порядок та умови її проведення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно о 22 годині 13 хвилин, діючи умисно, з хуліганських мотивів, з метою перешкоджання законній діяльності працівника правоохоронного органу, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс рукою дізнавачу сектору дізнання відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старшому лейтенантові поліції ОСОБА_8 , яка відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» належить до працівників правоохоронних органів, один удар по потилиці, після чого схопив рукою волосся та різко потягнув до низу, від чого остання втратила рівновагу та впала землю, чим спричинив закриту черепно мозкову травму, струс головного мозку, забій м`яких тканин потиличної ділянки ліворуч.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України слідчим повідомлено про підозру ОСОБА_5 13.04.2024 року.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .

Прокурор підтримав клопотання слідчого, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід.

Захисник заперечувала проти клопотання. Зазначив, що підозрюваний щиро кається у скоєному та просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_15 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться у наступних джерелах:

-Протоколі огляду місця події від 12.04.2024;

-Протоколі допиту потерпілої ОСОБА_8 від 13.04.2024;

-Протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 13.04.2024;

-Протоколах допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 13.04.2024;

-Протоколах допитів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 13.04.2024;

-Інших джерелах доказів, здобутих під час досудового розслідування.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а метою досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_15 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину, за який КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 (п`яти) років.

Таким чином, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, може підштовхнути його до спроби почати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, тобто ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_15 заподіяв умисні тілесні ушкодження працівнику поліції у той час, коли відбувалась фіксація іншого кримінального правопорушення у зв`язку із заподіянням особі тілесних ушкоджень, до якого може бути причетним ОСОБА_15 , тобто існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, у зв`язку із військовою агресією збройних сил Російської Федерації та впровадженням на території України воєнного стану, відповідно до рішення Верховного головнокомандувача №64/2022, вказані ризики лише збільшились, оскільки повсякденний уклад цивільного способу життя порушений, що лише сприятиме можливим спробам підозрюваного переховатися від суду; незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні ускладненню проведенню процесу, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, у розумні строки, у зв`язку із намаганням уникнути кримінальної відповідальності.

Тобто, у даному випадку, враховуючи положення ст. 183 КПК України, є виправданим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що цей запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного, враховуючи тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він на даний час не працевлаштований, пенсіонер, відсутність у нього міцних соціальних зав`язків, дозволяють йому залишити територію міста Одеси та безперешкодно переїхати до іншого населеного пункту та те, що підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України слід врахувати наступні обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; ступінь та характер суспільної небезпеки від вчинення злочину; а також відсутність міцних соціальних зав`язків.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його конституційних прав, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Вищезазначені в сукупності обставини вказують на неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

У відповідності до положень ч.5 ст.182 КПК України суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, який складає 20 прожиткових мінімумів для працездатної особи.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів, в межах строку досудового розслідування, і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 12.04.2024 року та діє до 10.06.2024 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2024 року складає суму 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдсят) грн., вважаючи зазначений розмір співмірним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1