Справа № 486/827/21
Провадження № 1-кс/484/653/24
У Х ВА Л А

про повернення для усунення недоліків клопотання прокурора про передачу арештованого майна Національному агенству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

05 липня 2024 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000003 від 23.03.2021 року про передачу Національному агенству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління або для передачі в управління за договором рухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2024 року прокурор Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 звернувся до суду з наданим клопотанням, мотивуючи свої вимоги тим, що СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0000003 від 23.03.2021 року за ч.4 ст. 240, ч.2 ст. 364 КК України за фактом здійснення службовими особами ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№83)» незаконного видобутку та реалізації корисних копалин (граніту) на території Костянтинівського родовища гранітів.

В процесі досудового розслідування встановлено, що службові особи ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№83)», вступивши у злочинну змову з посадовими особами ТОВ «Костянтинівський гранітний кар`єр», здійснювали незаконний видобуток та реалізацію корисних копалин на території Костянтинівського родовища гранітів. Під час досудового розслідування 27.05.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області було проведено обшук на території Костянтинівського родовища гранітів, яке перебуває у власності ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№83)» по вул. Володимирській, 1 смт Костянтинівка Вознесенського (раніше Арбузинського) району Миколаївської області. Під час обшуку було підтверджено факт видобутку та реалізації корисних копалин та зафіксовано наявність на території готової продукції (фракційного щебню) та гірничої маси. Крім іншого було проведено обмір готової продукції: фракційного щебню та гірської маси - граніту з метою встановлення фактичної його кількості. Зокрема, було виявлено і вилучено:

1. щебінь, фракція 20-40 мм об`ємом 2 660,03 м.куб.;

2. ЩПС, фракція 0-20 мм об`ємом 1 393,40 м.куб.;

3. щебінь, фракцію 20-40 мм об`ємом 339,65 м.куб.;

4. ЩПС, фракцію 0-20 мм об`ємом 235,71 м.куб.;

5. ЩПС, фракцію 0-20 мм об`ємом 1264,44 м.куб.;

6. щебінь, фракцію 20-40 мм об`ємом 147,75 м.куб.;

7. гірську породу загальним об`ємом 57 773,49 м.куб.

В подальшому ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.05.2021 року у справі № 486/827/21 провадження № 1-кс/486/201/21 накладено арешт на вказану гранітну продукцію та породу. Арештоване майно знаходиться на території ДП «Підприємство ДКВС України (№83)».

Метою накладення арешту на вказане майно було забезпечення невідворотності настання негативних наслідків для особи за вчинення кримінальних правопорушень через позбавлення особи економічних переваг, одержаних внаслідок її протиправної поведінки, а також унеможливлення одержання такою особою будь-яких вигод внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, доходів від нього.

Прокурор зазначає, що наразі виникла нагальна потреба у передачі зазначеного майна для реалізації.

Відповідно до судово-товарної експертизи № СЕ-19/115-21/9701-ТВ від 16.08.2021 року вартість однієї тони гранітного щебню, фракції 20-40 мм станом на травень 2021 року могла становити 192,00 грн.; вартість 1 тони ЩПЦ, фракція 0-20 мм станом на травень 2021 року могла становити 130,000 грн.; вартістю 1 тони ЩПЦ, фракція 20-40 мм станом на травень 2021 року могла становити 192,00 грн.; вартість 1 тони гірничої маси граніту фракції 0-900 мм станом на травень 2021 року могла становити 225,00 грн.

Таким чином загальна вартість арештованого майна складає 13 979 503 грн., що перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з чим таке майно може бути передане Національному агенству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ним з метою забезпечення їх збереження або збереження його економічної вартості.

Необхідність передачі вказаного майна прокурор обґрунтовує тим, що арештоване майно не містить слідів кримінального правопорушення, відповідає критеріям, визначеним статтею 100 КПК України та може без шкоди для кримінального провадження бути передане в управління Національному агенству, що має забезпечувати подальшу конфіскацію такого майна. Прокурор також зазначив, що тривале зберігання на території ДП «Підприємство ДКВС України № 83» потребуватиме значних фінансових та інших ресурсів, а тому доцільно його реалізувати.

Також прокурор просив розглянути клопотання без повідомлення зацікавлених осіб, посилаючись на те, що такі особи, дізнавшись про клопотання, можуть здійснювати перешкоди, які унеможливлять передачу майна агенству та його подальшу конфіскацію.

Ознайомившись з наданим клопотанням, приходжу до висновку про те, що його слід повернути для дооформлення з таких підстав.

До клопотання додано витяг з ЄРДР про кримінальне провадження № 0000003 від 23.03.2021 року, з якого вбачається, що 22.03.2022 року до ЄРДР була внесена інформація та розпочате кримінальне провадження на підставі матеріалів правоохоронних органів за попередньою кваліфікацією за ч.2 ст. 364 КК України про те, що «службові особи, вступивши в злочинну змову з посадовими особами ТОВ, здійснюють незаконний видобуток та реалізацію корисних копалин».

Також 10.10.2023 року була внесена до ЄРДР інформація та розпочате кримінальне провадження в результаті самостійного виявлення слідчим кримінального правопорушення за ознаками ч.4 ст. 240 КК України про те, що «10.10.2023 року в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000003 від 23.303.2021 року були отримані документи щодо діяльності у 2019 році ДП «Підприємство ДКВС (№83)» та інші матеріали. При цьому встановлено, що у вказаних матеріалах вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 240 КК України, до вчинення якого може бути причетний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у 2019 році, будучи директором ДП «Підприємство ДКВС (№83)», вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення обсягом 6779,07 куб.м. шляхом проведення вибухових робіт на території Костянтинівського родовища гранітів за межами дії та у період зупиненого спеціального дозволу № 4776 від 18.11.2008 року на користування надрами».

З даного витягу з ЄРДР вбачається, що станом на 28.06.2024 року жодній особі в наданому кримінальному провадженні не повідомлено про підозру.

Крім того, з внесеної до ЄРДР інформації неможливо зрозуміти, які саме службові особи, коли, де, за яких обставин вступили у злочинну змову, з якими саме посадовими особами, якого ТОВ і де саме здійснюють видобуток та реалізацію корисних копалин і яких саме.

Крім того, з наявної на офіційному сайті Судової влади інформації встановлено, що в провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області на стадії судового розгляду перебуває кримінальна справа № 467/430/22 з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000342 від 04.09.2019 року за обвинуваченням в.о. директора ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№83)» ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 240 КК України. З наданих суду документів не можна однозначно встановити, чи не є таке провадження тим, що зазначене у доданому до вказаного клопотання витязі з ЄРДР, чи не є таке правопорушення тим самим, щодо якого подане надане клопотання.

Також до клопотання додано копію рапорту ст. о/у УСР в Миколаївській області ДСР НП України ОСОБА_4 від 19.03.2021 року на ім`я т.в.о. начальника УСР про виявлення того факту, що службові особи ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№83)», вступивши у злочинну змову з посадовими особами ТОВ «Костянтинівський гранітний кар`єр», здійснюють незаконний видобуток та реалізацію корисних копалин (граніт) на території Костянтинівського родовища гранітів. У вказаному рапорті зазначено, що директором ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№83)» є ОСОБА_5 , а директором ТОВ «Костянтинівський гранітний кар`єр» є ОСОБА_6 .

Однак, в доданому до клопотання витязі з ЄРДР про таких осіб інформація відсутня і взагалі, зазначена в рапорті інформація не відповідає тій, що внесена до ЄРДР, щодо якої проводиться досудове розслідування. З наданого витягу неможливо встановити, що саме розслідує орган досудового розслідування, а відповідно, не можливо встановити і належність певних доказів до наданого кримінального провадження.

У рапорті також зазначено, що між вказаними юридичними особами укладені певні договори про виконання підрядних робіт: виготовлення щебню від 06.06.2017 року № Г-11/17 з терміном дії до 31.12.2022 року; видобутку гранітних блоків від 06.06.2017 року № Г-9/17 з терміном дії до 31.12.2022 року; договір купівлі-продажу гірничої маси від 06.06.2017 року № Г-12/17 з терміном дії до 31.12.2017 року з правом щорічної пролонгації, а також ряд договорів на зберігання на території ДП видобутої гірничої маси та виготовлених блоків і фракційного щебню.

У рапорті зазначено, що під час перевірки встановлено, що вказані вище посадові особи розробили злочинну схему з метою власного збагачення та отримання надприбутків шляхом внесення недостовірних відомостей до документів первинного бухгалтерського обліку щодо загальної ваги видобутої гірничої маси, виготовленого щебню та блоків (заниження), та здійснення реалізації такої продукції за значно заниженими цінами, внаслідок чого більша частина продукції реалізовується третім особам за готівку, а прибуток розподіляється між учасниками схеми.

Також зазначено, що встановлено, що видобуток корисних копалин (граніту) здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами № 4776, виданого 18.11.2008 року, дійсного до 11.12.2035 року на площі промислового видобутку 40,7 га, однак дію такого дозволу зупинено відповідно до постанови КМУ від 30.05.2011 року № 615, а видобуток корисних копалин, їх продаж і вивіз продовжуються, що підтверджується товарно-транспортними накладними №№ 1,2,3 від 17.03.2021 року.

Оперуповноважений просив дозволу на направлення матеріалів до органу досудового розслідування для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Оскільки такий рапорт створений раніше даного кримінального провадження, а доданий до клопотання витяг з ЄРДР не містить жодних конкретних фактів та викладення фактичних обставин, що містять ознаки кримінальних правопорушень та інформації про дії чи бездіяльність вказаних у рапорті осіб, у суду відсутні підстави вважати, що вказаний рапорт має будь-яке відношення до даного кримінального провадження, або саме на його підставі внесено інформацію до ЄРДР і розпочате кримінальне провадження № 0000003, адже така інформація відрізняється він зазначеної у рапорті. За будь-яких обставин такий рапорт не є доказом в наданому кримінальному провадженні, оскільки містить неперевірену інформацію, яка не підтверджена жодними належними і допустимими доказами, створений раніше початку кримінального провадження, тобто відсутні підстави для визнання такого документу належним і допустимим доказом, та і взагалі - доказом, оскільки він ані підтверджує, ані спростовує обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні. До ЄРДР внесена інформація про події і про осіб, що не зазначені в наданому рапорті.

До клопотання прокурором також додано копію протоколу огляду місця події від 17.06.2021 року, в якому зазначено, що місцем огляду є територія Костянтинівського родовища гранітів, а саме: АДРЕСА_1 . Спочатку огляд проводився на майданчику готової продукції, на якому знаходилась готова продукція фракційного щебня, де було виявлено щебінь в кучах фракцій різних найменувань, який було заміряно. Після цього огляд проводився в забої кар`єру, де було виявлено горну масу на декількох кучах, яку було заміряно в об`ємі. Розрахунок вказаної продукції буде додатково наданий для долучення до матеріалів кримінального провадження. В ході огляду нічого не вилучалося.

Яке відношення вказана в протоколі огляду територія та виявлена на ній продукція має до наданого кримінального провадження, не ясно. Чи це була оглянута та сама продукція, про яку йдеться у клопотанні, чи то інша - невідомо. Адже така продукція не описана, не вилучена, її кількість не визначена. Крім того, в наданому кримінальному провадженні раніше проводився обшук 27.05.2021 року, під час якого також було виявлено, зважено і вилучено аналогічну продукцію. Чи не збігається вона з тією, що була виявлена під час огляду місця події, не ясно. Також не можна встановити, чи збігається певна місцевість, на якій проводились обшук і огляд, чи то є різні об`єкти.

Також до клопотання надано висновок судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-21/9701-ТВ від 16.08.2021 року, згідно до якого вартість однієї тони гранітного щебню, фракції 20-40 мм станом на травень 2021 року могла становити 192,00 грн.; вартість 1 тони ЩПЦ, фракція 0-20 мм станом на травень 2021 року могла становити 130,000 грн.; вартістю 1 тони ЩПЦ, фракція 20-40 мм станом на травень 2021 року могла становити 192,00 грн.; вартість 1 тони гірничої маси граніту фракції 0-900 мм станом на травень 2021 року могла становити 225,00 грн.

Як видно, вартість продукції зазначена за одиницю виміру в тонах, однак у клопотанні йде мова про одиниці виміру продукції в кубічних метрах.

Суду не надано будь-якого зрозумілого розрахунку вартості саме вилученої продукції і перерахунку вартості в тонах за кубометри.

Постановою слідчого від 26.08.2021 року вилучені під час вказаного обшуку (а не під час вказаного огляду місця події) речі, а саме: 1. щебінь, фракція 20-40 мм об`ємом 2 660,03 м.куб.;

2. ЩПС, фракція 0-20 мм об`ємом 1 393,40 м.куб.;

3. щебінь, фракцію 20-40 мм об`ємом 339,65 м.куб.;

4. ЩПС, фракцію 0-20 мм об`ємом 235,71 м.куб.;

5. ЩПС, фракцію 0-20 мм об`ємом 1264,44 м.куб.;

6. щебінь, фракцію 20-40 мм об`ємом 147,75 м.куб.;

7. гірську породу загальним об`ємом 57 773,49 м.куб., визнані речовими доказами і зазначено, що така продукція перебуває на території кар`єру ДП «Пдприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№83)» за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, смт Костянтинівка, вул. Володимирська, 1.

Ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.08.2021 року у справі № 486/827/21 провадження № 1-кс/486/201/2021 накладений арешт на вилучену під час обшуку зазначену вище гранітну продукцію із забороною розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Однак відповідний протокол обшуку до клопотання не доданий, а про опис чи вилучення майна під час огляду місця події у вказаній ухвалі слідчого суді не йдеться.

Також відсутня інформація та відповідні докази про власника зазначеної гранітної продукції, про передачу такої продукції на відповідальне зберігання певній особі, про її вартість тощо.

Суду не надано також документу, актуального на час звернення з клопотанням, який підтверджує реєстрацію та склад керівництва власника майна, що б надало можливість повідомити його про розгляд клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.4 ст. 100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість. У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй документа вона зобов`язана відшкодувати володільцю витрати, пов`язані з втратою чи знищенням документа та виготовленням його дубліката.

Відповідно до ч.6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;

4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Відповідно до ч.7 ст. 100 КПК України у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора повинно бути зазначено: 1) підстави і мету та відповідне обґрунтування; 2) перелік і види майна; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.1,2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Суду не надано доказів того, що у власника майна було запитано згоду на передачу майна агенству і що власник відмовився надати таку письмову згоду. Вирішення поставленого у клопотанні питання без повідомлення власника майна, якому воно передане на зберігання, і якому не заборонено ним користуватися, є істотним порушенням права власності, захист якого гарантовано Конституцією України. Доцільність такої передачі у клопотанні зовсім не обґрунтована.

За таких обставин очевидно, що наявної у клопотанні та доданих до нього документах інформації недостатньо для об`єктивного і правильного вирішення клопотання. Крім того прокурор не зазначив, у чому полягає нагальна потреба реалізувати вилучене арештоване майно. Чому це не нашкодить кримінальному провадженню, не порушить права власників чи користувачів такого майна, адже протягом тривалого часу відсутні жодні результати досудового розслідування, не встановлені особи, причетні до його вчинення, власник майна, а з внесеної до ЄРДР інформації неможливо встановити, які саме факти та обставини розслідуються.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України таке клопотання слід повернути прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 100, 171-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути надане клопотання прокурору для усунення наявних в ньому недоліків. Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: