Справа № 478/379/24 Провадження № 1-кп/478/57/2024
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2024 року . Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000041 від 20.03.2024 року по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка , Казанківського району, Миколаївської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одружений, дітей малолітніх та неповнолітніх на утриманні не має, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 мешканцю АДРЕСА_1 , 19.02.2024 Казанківським районним судом Миколаївської області у цивільній справі № 478/171/24, винесено рішення про видачу обмежувального припису стосовно нього, в якому визначено заходи тимчасового обмеження його прав строком на 6 місяців та покладено на нього обов`язки, а саме: заборонити перебувати в місці проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити наближатися до ОСОБА_5 на відстань меншу ніж 100 метрів та до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_5 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

На виконання рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.02.2024 по справі № 478/171/24, відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насиллю» від 07.12.2017, посадовими особами СПД №1 ВП№1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області 21.02.2024 ОСОБА_4 письмово було ознайомлено про встановлення відносно нього обмежувального припису та обмежувальних заходів.

Так, будучи належним чином ознайомлений з вище зазначеним рішенням суду ОСОБА_4 нехтуючи обмежувальним приписом та обмеженнями суду щодо заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_5 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимогам ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до якого видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, використовуючи свій телефон з номером « НОМЕР_1 » 21.02.2024 о 12:19 та о 16:59 здійснив виклик на номер телефону ОСОБА_5 « НОМЕР_2 », тобто не виконав обмежувального припису, встановленого йому рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.02.2024 у цивільній справі № 478/171/24.

В подальшому ОСОБА_4 нехтуючи обмежувальним приписом та обмеженнями суду продовжуючи свій злочинний умисел, використовуючи свій телефон з номером « НОМЕР_1 » 22.02.2024 о 18:09, о 18:10, о 18:16, о 19:29, о 19:32 здійснив виклики на номер телефону ОСОБА_5 « НОМЕР_2 », тобто не виконав обмежувального припису, встановленого йому рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.02.2024 у цивільній справі № 478/171/24.

Крім того, ОСОБА_4 будучи належно ознайомленим з вище зазначеним рішенням, нехтуючи обмежувальним приписом та обмеженнями суду щодо заборони перебувати в місці проживання ОСОБА_5 за адресою : АДРЕСА_2 , продовжуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, в супереч вимогам ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконання, а його оскарження не зупиняє його виконання 23.02.2024, близько 00:30 год, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 прийшов до місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , в той час коли ОСОБА_5 спала у будинку, зайшов до будинку і перебував там, після чого ОСОБА_5 прокинувшись, виявивши ОСОБА_4 у її будинку, зателефонувала знайомому ОСОБА_6 , щоб останній прийшов та вивів його з будинку. ОСОБА_6 вивів ОСОБА_4 з будинку та останній покинув подвір`я ОСОБА_5 . Таким чином ОСОБА_4 не виконав обмежувального припису, встановленого йому рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.02.2024 у цивільній справі № 478/171/24.

В подальшому ОСОБА_4 нехтуючи обмежувальним приписом та обмеженнями суду продовжуючи свій злочинний умисел, використовуючи телефон своєї матері ОСОБА_7 з номером « НОМЕР_3 » (вказаний у телефонній книжці потерпілої ОСОБА_5 , як « ОСОБА_8 »), 01.03.2024 о 18:57, о 19:15, о 23:57 та використовуючи свій телефон з номером « НОМЕР_1 » 01.03.2024 о 19:00, о 20:43, о 21:31, о 21:42, о 22:22, о 22:46, о 23:56, о 23:56, о 23:58 здійснив виклики на номер телефону ОСОБА_5 « НОМЕР_2 », тобто не виконав обмежувального припису, встановленого йому рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.02.2024 у цивільній справі № 478/171/24.

В подальшому ОСОБА_4 нехтуючи обмежувальним приписом та обмеженнями суду продовжуючи свій злочинний умисел, використовуючи телефон своєї матері ОСОБА_7 з номером « НОМЕР_3 » (вказаний у телефонній книжці потерпілої ОСОБА_5 , як « ОСОБА_8 »), 02.03.2024 о 01:28, о 01:32, о 01:33, о 01:34, о 01:41 здійснив виклики на номер телефону ОСОБА_5 « НОМЕР_2 », тобто не виконав обмежувального припису, встановленого йому рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.02.2024 у цивільній справі № 478/171/24.

В подальшому ОСОБА_4 нехтуючи обмежувальним приписом та обмеженнями суду продовжуючи свій злочинний умисел, використовуючи телефон своєї матері ОСОБА_7 з номером « НОМЕР_3 » (вказаний у телефонній книжці потерпілої ОСОБА_5 , як « ОСОБА_8 »), 19.03.2024 о 19:34, о 19:34, о 19:37, о 19:38 здійснив виклики на номер телефону ОСОБА_5 « НОМЕР_2 », тобто не виконав обмежувального припису, встановленого йому рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.02.2024 у цивільній справі № 478/171/24.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 , заподіяно шкоду суспільним відносинам, що забезпечують нормальну регламентовану законодавством діяльність суду та органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобіганню та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

В судовому засіданні обвинуваченний ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України визнав повністю, в содіяном розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального проступку. Суду пояснив, що визнає всі обставини, викладені в обвинувальному акті. Свою протизаконну поведінку усвідомив і розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи пловідомлялася судом належним чином, повідомила суд що не заперечує щодо розгляду справи за її відсутності.

Так як обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним кримінального проступку, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників процесу, врахувавши усну заяву потерпілої , з проханням провести розгляд провадження без її участі, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім показів самого обвинуваченого ОСОБА_4 , вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: рішенням від 19 лютого 2024 року Казанківського районного суду Миколаївської області , Справа №478/171/24, провадження №2-о/478/16/2024, за яким видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 , в якому визначено заходи тимчасового обмеження його прав строком на 6 місяців та покладено на ОСОБА_4 обов`язки, а саме: заборонити перебувати в місці проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити наближатися до ОСОБА_5 на відстань меншу ніж 100 метрів та до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_5 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, та характеризуючими документами щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, які були повно, всебічно і неупереджено досліджені в судовому засіданні та оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку , суд приходить до переконання, що надані докази є належними, допустимими і достатніми для встановлення вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку поза розумним сумнівом.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена у повному обсязі, тому його дії слід кваліфікувати за за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, який відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, в порядку ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості , із середньою освітою, не одружений, дітей малолітніх та неповнолітніх на утриманні не має, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, визнаний обмежено придатним до військової служби за ст. 39 " в" наказу МОУ № 402 від 2008 року.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи та доходу.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією статті, за якою інкриміновано його діяння у виді пробаційного нагляду , оскільки така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в нього звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

У кримінальному провадженні заходи забезпечення не застосовувались.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 390-1 КК України, ст.ст. 368, 374, 381, 382, 394, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 ( один ) рік із застосуванням відповідно до ст.59-1 КК України до нього наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя : ОСОБА_1