Провадження №1-кп/761/1214/2024
В И Р О К

іменем України

13 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Києва матеріали кримінального провадження №0001770 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Бородянка Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

-23.03.2021 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 /одна тисяча/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 ККУкраїни,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в березні 2021 року познайомився з ОСОБА_5 , з якою почав спільно проживати за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому, знаходячись в приміщенні вище вказаної кімнати, ОСОБА_4 звернув свою увагу на ноутбук марки «Dell», моделі ««Inspiron 3552»», «Сore i3 7020U, 2,3 ghz/Ram 4Gb/, що належить ОСОБА_5 , який вирішив викрасти.

07.03.2021 року, ОСОБА_4 перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_3 , в невстановлений час, але не пізніше ніж 21 год. 03 хв. 07.03.2021, користуючись відсутністю ОСОБА_5 , взяв ноутбук марки «Dell», моделі ««Inspiron 3552»», «Сore i3 7020U, 2,3 ghz/ Ram 4Gb/, що належить ОСОБА_5 , вартістю 4750 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят) гривень 00 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викрадене майно заклав до ломбардного відділення,. Таким чином, останній спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 4750 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Вищевказаними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений надав показання в яких зазначив, що в 2021 році проживав зі своєю дівчиною ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_5 . 07.03.2021 року останній посварився з потерпілою та остання поїхала до рф, оскільки ОСОБА_5 , була родом саме звідти. На ґрунті образи, обвинувачений без дозволу, взяв ноутбук потерпілої та здав його до ломбарду. Грошима, які отримав від викраденого, розпорядився на свої потреби. Зазначену в обвинувальному акті суму шкоди, обвинувачений визнав, крім того розкаявся у скоєнному та просив суд долучити до матеріалів провадження квитанції про повне відшкодування майнової шкоди.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності потерпілої, зважаючи на визнання обвинуваченим вини, суд дійшов висновку про можливість з`ясувати всі обставини справи за їх відсутності відповідно до ст.325 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, який відносяться до категорії нетяжкого злочину, умисний винний протиправний характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію вчиненого, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують обвинуваченому покарання.

Зокрема, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше судимий, одружений, має постійне місце проживання, на утриманні останнього перебуває малолітня дитина, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та повне відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до правил призначення покарання закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Так, з врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України.

З урахуванням всіх обставин справи, на підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 23.03.2021 року засуджений вироком Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у 17000 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, вказаний вирок відносно ОСОБА_4 слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід судом в даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Речовими доказами по даному кримінальному суд розпоряджається у відповідності до ст.ст. 96-1, 96-2, 100 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369-374, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляду 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом вказаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - виконувати самостійно.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції до Шевченківського районного суду м. Києва.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Києва ОСОБА_1