ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/835/24 Справа № 202/3193/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинувачених (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_14 про поновлення строків на апеляційне оскарження вироку Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2023 року засуджено:

- ОСОБА_6 до покарання: за ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 4 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до призначеного покарання частково приєднано покарання, призначене вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2021 року за ч. 2 ст. 286 КК України, та визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 16 лютого 2020 року.

- ОСОБА_7 до покарання: за ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 4 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ухвалено рахувати з 17 лютого 2020 року.

- ОСОБА_8 до покарання: за ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 4 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ухвалено рахувати з 17 лютого 2020 року.

- ОСОБА_9 до покарання: за ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 4 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ухвалено рахувати з 27 травня 2020 року.

- ОСОБА_15 до покарання: за ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 4 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді домашнього арешту.

- ОСОБА_10 до покарання: за ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років; за ч. 4 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ухвалено рахувати з 17 лютого 2020 року.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

13 березня 2024 року суддею-доповідачем було отримано апеляційну скаргу захисника ОСОБА_14 на зазначений вирок суду від 27 листопада 2023 року та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення.

В обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку суду захисник посилається на те, що 26 грудня 2023 року ним подавалась апеляційна скарга через особистий кабінет "Електронний суд", однак в матеріалах провадження вона відсутня та апеляційне провадження за нею не відкрито.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження апеляційний суд вважає, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

У випадку подачі апеляційної скарги з пропуском встановленого законом строку апелянт може подати клопотання про його поновлення, в якому навести причини пропуску строку і докази їх поважності.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження 27 листопада 2023 року судом першої інстанції у судовому засіданні за участю учасників судового провадження, зокрема, захисника ОСОБА_14 було проголошено оскаржуваний вирок суду, роз"яснено порядок та строки його оскарження.

Відповідно до долученої до клопотання копії апеляційної скарги захисником ОСОБА_14 26 грудня 2023 року, тобто в строк, передбачений КПК України, було зареєстровано у особистому кабінеті підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" апеляційну скаргу на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2023 року, разом з тим вказана апеляційна скарга відсутня в матеріалах провадження, у зв`язку з чим 12 березня 2024 року захисник повторно подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 399 КПК України особа має право порушувати питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав поважності його пропуску, а суддя, за наявності для того підстав, має право поновити строк.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає до себе, у тому числі, право доступу до правосуддя. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Право на апеляційне оскарження судових рішень гарантовано ст. 129 Конституції України і як конституційна засада судочинства становить невід`ємну складову права на судовий захист.

За таких обставин, враховуючи доводи та аргументи поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного вироку, з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 129 Конституції України, апеляційний суд доходить до висновку про те, що строк апеляційного оскарження був пропущений захисником з поважних причин та вважає за необхідне клопотання про його поновлення задовольнити.

Керуючись ст. ст. 117, 395, 399, 401, 405 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_14 строк апеляційного оскарження вироку Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та ОСОБА_10 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а особами, які перебувають під вартою, в той самий строк з дня вручення їм копії судового ріщення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4