Справа № 487/543/24
Провадження № 1-кс/487/1532/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001385 від 04.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001385 від 04.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на майно, вилучене 16.02.2024 під час обшуку у приміщенні, де тимчасово проживає ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: 123 предмети, ззовні схожі набої калібру 5,45 мм, які мистились у поліетиленовому пакеті білого кольору; мобільний телефон марки XIAOMI MI, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 ; ICCID-1: НОМЕР_3 , у бежевому чохлі; мобільний телефон марки NOKIA, ІМЕІ-1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , чорного кольору; мобільний телефон марки SIGMA MOBILE, ІМЕІ-1: НОМЕР_6 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_7 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчою групою Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001385 від 04.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Миколаївською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення послугували матеріали Першого оперативного відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві № 6048/16-07/23 від 04.11.2023.

В ході досудового розслідування встановлено, що військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 налагодив протиправну діяльність, пов`язану зі збутом третім особам бойових припасів, а саме: ручних гранат РГД-5 та Ф-1.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.01.2024 у справі №487/543/24 задоволено клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході досудового розслідування 16.02.2024 було проведено обшуку у приміщенні, де тимчасово проживає ОСОБА_4 , а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: 123 предмети ззовні схожі набої калібру 5,45 мм, які мстились у поліетиленовому пакеті білого кольору, та поміщені і упаковані до сейф пакету ДБР № В2009085; мобільний телефон марки XIAOMI MI, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 ; ICCID-1: НОМЕР_3 , у бежевому чохлі; мобільний телефон марки NOKIA, ІМЕІ-1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , чорного кольору; мобільний телефон марки SIGMA MOBILE, ІМЕІ-1: НОМЕР_6 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_7 . Вказані мобільні телефони поміщені та упаковані до сейф пакету ДБР № S1032225.

У клопотанні прокурор посилається на те, що зазначене майно є речовими доказами, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України - є матеріальними об`єктами, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підлягають арешту.

В судовому засіданні прокурор не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що слідчою групою Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001385 від 04.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Миколаївською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення послугували матеріали Першого оперативного відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві № 6048/16-07/23 від 04.11.2023.

В ході досудового розслідування встановлено, що військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 налагодив протиправну діяльність, пов`язану зі збутом третім особам бойових припасів, а саме: ручних гранат РГД-5 та Ф-1.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_5 показав, що військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 має можливість продати від трьох до двадцяти одиниць ручних гранат типу РГД-5 та Ф-1, вартістю 600-1000 гривень за одиницю.

Вказане також підтверджується матеріалами оперативного підрозділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві за вих. №6114/16-07/23 від 07.11.2023, здобутими за результатами виконання доручення слідчого.

Крім того, допитаний 10.11.2023 у якості свідка ОСОБА_5 повідомив, що приблизно о 19 год. 00 хв. 09.11.2023 останній прибув до обумовленого місця зустрічі, а саме до півпідвального приміщення, де знаходиться робоче місце ОСОБА_4 , та ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 картонну коробку, у якій знаходились 3 (три) корпуси ручних гранат типу Ф-1 та три запали до них. Після отримання гранат, ОСОБА_5 розрахувався із ОСОБА_4 , віддавши останньому у готівковій формі грошові кошти у розмірі 3 тисячі гривень банкнотами номіналом 1000 гривень, тобто за раніше обумовленим тарифом 1000 гривень за кожну одиницю гранати.

До того ж, допитаний 07.12.2023 у якості свідка ОСОБА_5 повідомив, що близько о 17 год. 00 хв. 02.12.2023 останній прибув до півпідвального приміщення, де знаходиться робоче місце ОСОБА_4 , та ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 ящик, в якому містились 15 корпусів ручних гранат типу Ф-1, а також два тубуси з 15 запалами УЗРГМ-2 під ручні гранати. Вартість вказаних 15 одиниць вибухових пристроїв, за словами ОСОБА_4 , складала 20 000 грн. У цей же день ОСОБА_5 частково розрахувався із ОСОБА_4 , віддавши 8 (вісім) тисяч гривень у готівковій формі.

В подальшому з метою повернення решти грошових коштів, 05.12.2023 приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 прибув до робочого місця ОСОБА_4 та передав останньому 12 тисяч гривень за гранати та 3000 гривень - за послуги ОСОБА_4 . Крім того, в ході бесіди ОСОБА_4 зазначив, що наступні партії гранат він буде продавати ящиками по 20 штук. Однак, на даний час «постачальник» (який зі слів ОСОБА_4 проходить службу у підрозділах розвідки) убуває на острови Херсонської області та протягом двох-трьох тижнів із ним зв`язку не буде. 05.12.2023, під час телефонної бесіди ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 придбати в нього ще два ящики гранат.

19.01.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва постановлено ухвалу про надання дозволу на обшук приміщення за місцем служби ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за Територіальною громадою, Миколаївською міською радою (), з метою відшукання та вилучення вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв та інших заборонених в обігу предметів; грошових коштів, отриманих злочинним шляхом; терміналів мобільного зв`язку, якими користується ОСОБА_4 , електронно-обчислювальної техніки (комп`ютерів, ПЕОМ, нетбуків, ноутбуків, планшетів), флеш носіїв, а також документів, блокнотів, записників та чорнових записів, що можуть містити відомості про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення.

З протоколу обшуку від 16.02.2024 року слідує, що під час проведення обшуку приміщення за місцем служби ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 123 предмети, ззовні схожі набої калібру 5,45 мм, які мистились у поліетиленовому пакеті білого кольору; мобільний телефон марки XIAOMI MI, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 ; ICCID-1: НОМЕР_3 , у бежевому чохлі; мобільний телефон марки NOKIA, ІМЕІ-1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , чорного кольору; мобільний телефон марки SIGMA MOBILE, ІМЕІ-1: НОМЕР_6 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_7 .

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи встановленні досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження, існує обґрунтоване припущення, що вилучене в ході обшуку майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

А за такого, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено відповідність вилучених речей критеріям, визначенні статтею 98 КПК України.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 16.02.2024 під час обшуку у приміщенні, де тимчасово проживає ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 123 предмети, ззовні схожі набої калібру 5,45 мм, які містились у поліетиленовому пакеті білого кольору; мобільний телефон марки XIAOMI MI, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 ; ICCID-1: НОМЕР_3 , у бежевому чохлі; мобільний телефон марки NOKIA, ІМЕІ-1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , чорного кольору; мобільний телефон марки SIGMA MOBILE, ІМЕІ-1: НОМЕР_6 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1