Справа № 344/3700/22
Провадження № 11-кп/4808/186/24
Категорія ст.331КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 16 лютого 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16 лютого 2024 року задоволено клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 , обвинуваченому за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 15, п. 8, 9 ч.2 ст. 115 КК України,строку тримання під вартою без визначення розміру застави.

Своє рішення суд мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_7 . Інший більш м`який запобіжний захід не буде дієвим для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

З оскаржуваною ухвалою не погодився обвинувачений ОСОБА_7 та оскаржив її в апеляційному порядку. Серед апеляційних доводів зазначає, судові засідання проводяться однобічно та упереджено, суддя ігнорує його клопотання. Він не вчиняв дії передбачені ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 15, п. 8, 9 ч.2 ст. 115 КК України і у нього є беззаперечні докази його невинуватості. Крім того, прокурор ОСОБА_9 з моменту його затримання фабрикує кримінальне провадження, а тому розгляд питання про запобіжний захід відбувається в інтересах суду та прокурора.

Наполягав на скасуванні оскаржуваної ухвали.

В судовому засіданні апеляційного суду сторона захисту підтримала апеляційні вимоги, а прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали надані судом першої інстанції, перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно положень ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст.199 цього ж Кодексу, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як встановлено апеляційним судом, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 на даний момент розглянуто і щодо нього ухвалено обвинувальний вирок.

На момент розгляду кримінального провадження Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, строк тримання під вартою було продовжено з урахуванням вимог наведених норм права, оскільки ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та продовжували існувати.

Що стосується доводів апеляційної скарги, вини не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки справа з обвинувальним висновком та доказами перебувала на розгляді суду першої інстанції. Доведеність обвинувачення перевірялось судом в порядку передбаченому розділом ІV КПК України. Питання запобіжного заходу вирішувалось судом незалежно від стадії розгляду кримінального провадження та об`єму досліджених доказів.

Висновки суду про наявність ризиків, що обвинувачений може вчинити дії передбачені ст.177 КПК України, не обмежені ґрунтуванням на фактах вчинення обвинуваченим таких дій раніше. Таких висновків суд може дійти в результаті оцінки сукупності інших обставин передбачених ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Проаналізувавши обставини встановлені судом та вимоги наведених норм діючого кримінального процесуального законодавства, апеляційний суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 16 лютого 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_4