Справа № 194/259/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у приміщенні суду у порядку спрощеного провадження в м. Павлограді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 16 жовтня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10.02.2011, на підставі якого був виданий виконавчий лист № 2-184/11 від 07.04.2011, зобов`язаний виплачувати аліменти в розмірі частини його доходів щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.01.2011 року та до досягнення дитиною повноліття.

Однак ОСОБА_3 , достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів в розмірі частини всіх видів його доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2011 та до досягнення дитиною повноліття, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, не виконував у добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів. ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своєї поведінки, шляхом бездіяльності, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_5 не виплачує, іншої матеріальної допомоги дитині не надає, постійної офіційної роботи не має, в центр зайнятості не став, маючи таку можливість, на попередження та повідомлення державного виконавця про необхідність сплати аліментів не реагує. У результаті своїх умисних та протиправних дій ОСОБА_3 злісно ухилився від сплати аліментів, встановлених рішенням суду, дієвих заходів до працевлаштування не приймав, ігнорував вимоги державного виконавця з приводу працевлаштування та сплати аліментів, через що утворив заборгованість по сплаті аліментів, починаючи з жовтня 2011 року та до 16.10.2023 року в сумі 296 111 грн. 90 коп., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці, а саме:

- за період з жовтня 2011 року до грудня 2011 року заборгованість склала 3535 грн. 44 коп.;

- за період з січня 2012 року до грудня 2012 року заборгованість склала 14377 грн. 44 коп.;

- за період з січня 2013 року до грудня 2013 року заборгованість склала 17526 грн. 42 коп.;

- за період з січня 2014 року до грудня 2014 року заборгованість склала 18857 грн. 76 коп.;

- за період з січня 2015 року до грудня 2015 року заборгованість склала 21744 грн. 84 коп.;

- за період з січня 2016 року до грудня 2016 року заборгованість склала 26298 грн. 15 коп.;

- за період з січня 2017 року до грудня 2017 року заборгованість склала 30639 грн. 90 коп.;

- за період з січня 2018 року до грудня 2018 року заборгованість склала 24246 грн. 75 коп.;

- за період з січня 2019 року до грудня 2019 року заборгованість склала 6754 грн. 00 коп.;

- за період з січня 2020 року до грудня 2020 року заборгованість склала 23502 грн. 75 коп.;

- за період з січня 2021 року до грудня 2021 року заборгованість склала 29042 грн. 99 коп.;

- за період з січня 2022 року до грудня 2022 року заборгованість склала 40931 грн. 58 коп.;

- за період з січня 2023 року до 16 жовтня 2023 року заборгованість склала 38653 грн. 88 коп.

Указані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинуваченим подано заяву, яка складена у присутності адвоката ОСОБА_6 , згідно з якою ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, а неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 та його представником ОСОБА_7 надано заяву, в якій вони не заперечують проти такого розгляду.

Судом установлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому, неповнолітньому потерпілому та його представнику прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також те, що обвинувачений, неповнолітній потерпілий та його представник надали добровільну згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання.

При цьому обвинувачений подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка складена у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , а неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_7 подали письмову заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без виклику учасників кримінального провадження.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, приходить до висновку, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, а його дії кваліфікуються як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, за який передбачене покарання у вигляді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або арешту на строк до трьох місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У якості пом`якшуючих обставин суд враховує визнання вини у вчиненому кримінальному проступку, щире каяття.

Враховуючи викладене, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у вигляді громадських робіт, оскільки таке покарання відповідатиме особі обвинуваченого та характеру правопорушення.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді громадських в кількості 100 (ста) годин.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1