Провадження № 1-кс/344/4528/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представників власника майна адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000031, внесеного 02 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-5 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 02 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-5 Кримінального кодексу України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Івано-Франківської обласної прокуратури.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що начальник Державної екологічної інспекції Карпатського округу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, починаючи із 2019 року, набув активів, із залученням до їх набуття своїх близьких родичів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи.

Зокрема, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 та його дружина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період із 2019 по 2024 роки, придбали значну кількість рухомого та нерухомого майна, сумарна вартість якого значно перевищує їх законні доходи, здобуті у період із 1998 року по даний час. Значну кількість вказаного майна останні подарували своїй дочці ОСОБА_5 .

Таким чином, аналіз одержаної у встановленому порядку інформації вказує на наявність в діях начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу ОСОБА_9 можливих ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-5 Кримінального кодексу України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Поряд з цим 04 червня 2024 року під час проведення обшуку автомобіля марки LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який належить на праві власності дочці ОСОБА_9 ОСОБА_5 , його було вилучено слідчим, у зв`язку із наявністю ознак речового доказу, адже остання, як і ОСОБА_9 так і ОСОБА_10 , відповідно до наявних у матеріалах кримінального провадження даних не мали достатніх законних доходів для придбання зазначеного автомобіля.

Таким чином, вказаний автомобіль може бути активом набутим ОСОБА_5 за дорученням ОСОБА_9 , вартість якого, сукупно із іншим набутим останнім та членами його сім`ї нерухомим та рухомим майном, на шість тисяч п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян перевищує розмір законних доходів останніх, а також може слугувати підтвердженням обставин вчинення досліджуваного злочину.

Враховуючи викладене, зазначений автомобіль містить ознаки речового доказу, оскільки може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже є речовим доказом. Також вказане рухоме майно може бути предметом досліджуваного кримінального правопорушення, а отже підлягатиме спеціальній конфіскації.

Крім цього, з метою визначення суми, на яку відрізняється вартість набутих

ОСОБА_9 та за його дорученням членами його сім`ї активів, від їхніх законних доходів, існує необхідність у проведенні відповідних судових експертиз з метою визначення вартості, у тому числі вказаного вище рухомого майна. У зв`язку із вказаним наявна потреба у збереженні економічної цінності (вартості на момент вилучення) вищевказаного автомобіля, що можливо виключно шляхом заборони користування ним, адже в процесі користування автомобілем відбувається його зношування та наявний ризик його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім цього, ОСОБА_9 та інші причетні до вчинення даного злочину особи, з метою уникнення кримінальної відповідальності, у випадку наявності у них доступу до вказаних автомобілів, зможуть значно занизити вартість означеного автомобіля шляхом демонтажу дороговартісних комплектуючих та заміни їх на більш дешеві аналоги.

Більш того, у випадку, якщо згадана вище різниця між вартістю набутих ОСОБА_9 та за його дорученням членами його сім`ї активами і розміром офіційних, законних доходів останніх становитиме менше ніж шість тисяч п`ятсот неоподаткованих мінімумів громадян на дату набуття відповідних активів, але більше ніж 1003500 гривень, органом досудового розслідування перед Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою ініціюватиметься питання про подання позову до Вищого антикорупційного суду про визнання здобутих ОСОБА_9 активів необґрунтованими та їх стягнення у дохід держави, що буде можливим тільки після завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Зазначена обставина є додатковою підставою накладення арешту на вище вказаний автомобіль, адже у випадку ненакладення арешту на вказаний автомобіль у рамках цього кримінального провадження ОСОБА_9 чи члени його сім`ї зможуть відчужити його. У такому разі, у випадку визнання Вищим антикорупційним судом вказаного активу необґрунтованим, не представиться за можливе стягнути його у дохід держави, внаслідок чого державним інтересам буде спричинено матеріальну шкоду.

Відповідно до реєстраційної карти транспортного засобу № НОМЕР_3 , автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації вище зазначеного майна, з врахуванням того, що незабезпечення схоронності вказаного майна може призвести до його відчуження, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на зазначене вище нерухоме майно.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити та накласти арешт із забороною користування та розпорядження, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації, на автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, що належить ОСОБА_5 .

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання, пояснив, що власником автомобіля марки LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 , яка є дочкою ОСОБА_9 . Слідством було проаналізовано доходи родини Ладовських та встановлено, що за їх законні доходи неможливо придбати вказаний автомобіль У ході слідства також виникло питання походження коштів, за які було придбано даний транспортний засіб, що підлягає встановленню під час досудового розслідування. Просив клопотання задовольнити та накласти арешт на автомобіль.

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_5 просила суд у задоволенні клопотання відмовити, пояснила, що транспортний засіб був придбаний лише за кошти її співмешканця.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні вважав клопотання необґрунтованим та заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що автомобіль був придбаний ОСОБА_11 , за кошти ОСОБА_11 і не придбаний за кошти будь-кого з членів сім`ї Ладовських. При цьому ОСОБА_11 не має жодного процесуального статусу у даному кримінальному провадженні. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у накладенні арешту на майно, оскільки клопотання не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, а також підстави для накладення арешту відсутні, так як транспортний засіб не належить ані ОСОБА_5 , ані членам її сім`ї.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду пояснив, що фактично проживає разом ОСОБА_5 . У 2022 році він подзвонив в автосалон LAND ROVER, купив автомобіль, сплативши кошти зі свого рахунку, та оформив його на ОСОБА_5 . Станом на час розгляду даного клопотання є власником автомобіля марки LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , так як 09 червня 2024 року між ним та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу, нотаріально посвідчений. Також додав, що він є власником чотирьох фірм у США, основним видом діяльності яких є логістична діяльність.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно до частини першої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з вимогами абзацу 1 частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 96-1 Кримінального кодексу України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частинами першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Стаття 96-2 Кримінального кодексу України встановлює випадки застосування спеціальної конфіскації.

Так, згідно частини першої-другої статті 96-2 Кримінального кодексу України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у частині першій цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.

Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності з положеннями частини п`ятої статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У судовому засіданні встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 02 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-5 Кримінального кодексу України.

Відповідно до реєстраційної карти транспортного засобу № НОМЕР_3 , автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

Постановою від 05 червня 2024 року автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000031 від 02 лютого 2024 року.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя критично оцінює копії платіжних інструкцій, довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖІ ЕЛ АР ЛЬВІВ», надані свідком та стороною захисту, оскільки з даних документів неможливо встановити, що ОСОБА_11 сплатив кошти саме за той транспортний засіб, на який просять накласти арешт, а також, згідно договору купівлі-продажу від 07 листопада 2023 року, сплата коштів здійснюється спочатку 10 % товару протягом 5 банківських днів з дати підписання цього договору, а часткова оплата за автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER L460 здійснена ще 20 липня 2022 року.

Також слідчий суддя критично оцінює банківські довідки, надані свідком, так як з даних довідок неможливо встановити джерела надходження коштів на рахунки ОСОБА_11 .

Щодо твердження адвоката ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_11 не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, тому не повинен доводити надходження коштів, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що оскільки транспортний засіб, на який слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт, належить на праві приватної власності саме ОСОБА_5 , а не ОСОБА_11 , тому до обставин, які підлягають встановленню у межах кримінального провадження, входить походження коштів, за які було придбано транспортний засіб марки LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . На час розгляду клопотання про накладення арешту на майно дані обставини органом досудового розслідування не досліджені, оскільки про це стало відомо лише у судових засіданнях з розгляду даного клопотання.

Щодо пояснень ОСОБА_11 про те, що він є власником чотирьох фірм у США, основним видом діяльності яких є логістична діяльність, то слідчий суддя вважає за доцільне звернути увагу на те, що жодних доказів про це суду не надано.

За таких обставин слідчий суддя вважає доводи власника майна та її представників неправозгідними.

Також слідчий суддя враховує те, що 09 червня 2024 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу марки LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , та нотаріально посвідчений, що свідчить про вчинення ОСОБА_5 відчуження майна та наявність наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України.

Усі інші пояснення учасників судового провадження, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

При цьому при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя враховує обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Мета накладеного арешту відповідає положенням пунктів 1, 2 частини другої статті 170 Кримінального кодексу України.

Стороною кримінального провадження, який звернувся з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказане у клопотанні майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що арешт майна, про застосування кого просить слідчий за погодженням з прокурором, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити у повному обсязі.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації, на наступне рухоме майно, що належить ОСОБА_5 : автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, 2024 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1