ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1495/24 Справа № 215/423/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000013 від 07.01.2022 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 , на вирок Тернівського районного суду м.Кривий Ріг від 16 лютого 2024 року, яким

ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зугдіді, Грузія, громадянина Республіки Грузія, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, місце реєстрації: Грузія, АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.09.2015 Путівльським районним судом Сумської області за ст.ст. 185 ч. 3, 69 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 10.06.2016р. з Сумської ВК № 116 Сумської області по відбуттю строку покарання;

- 25.05.2017 Недригайлівським районним судом Сумської області за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3, 69, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 09.01.2019р. з Бучанської ВК №85 Київської області по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців; вирішено питання щодо речових доказів.

в с т а н о в и л а :

вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 05.01.2022 приблизно о 20.00 год. перебував у Тернівському районі м. Кривого Рогу, а саме поблизу будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якому на першому поверсі з торцевої сторони розташовані вікна квартири АДРЕСА_3 , що не обладнані гратами та розташовані на невеликій відстані від землі. Будучи у вказаному місці та у вказаний час, у ОСОБА_10 виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з проникненням в житло, а саме майна, що знаходилось у квартирі АДРЕСА_4 .

Так ОСОБА_10 , спостерігаючи деякий час за вікнами вказаної квартири, дійшов висновку, що власники в квартирі відсутні, після чого направився до металопластикового вікна вказаної квартири.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 діючи з корисливих мотивів, повторно, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, достовірно пересвідчившись, що у вказаному приміщенні відсутні господарі або будь-які інші особи, підійшов до вікна, що розташоване з торцевої сторони будинку та ставши на виступ, який знаходився під вказаним вікном, за допомогою фізичної сили власних рук, підтягнувся догори та ставши в повний зріст на виступ, використовуючи невстановлений предмет, за допомогою фізичної сили власних рук, пошкодив металопластикове вікно вказаної квартири, в результаті чого вікно відчинилось. Таким чином, ОСОБА_10 забезпечив собі доступ до приміщення вказаної квартири. Діючи далі, на досягнення свого злочинного умислу, ОСОБА_10 знову переконавшись у відсутності свідків своїх дій, а також усвідомлюючи, що всі перешкоди для досягнення свого злочинного умислу усунуто, проник до приміщення квартири через відчинене ним вікно. Знаходячись у приміщенні квартири, а саме в залі, він почав оглядати її та побачив мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «SM-J320H», чорного кольору, який знаходився в серванті та який належить потерпілій ОСОБА_12 . Визначивши вищевказане майно об`єктом свого злочинного посягання, ОСОБА_10 з метою досягнення свого зазначеного вище злочинного прямого умислу таємно викрав вищевказаний телефон, помістивши в заздалегідь приготований засіб для носіння речей, та не зупиняючись на цьому почав далі оглядати приміщення, підшукуючи інше цінне майно. У тому ж місці ОСОБА_10 побачив і таємно викрав запальничку металеву у вигляді «Фараону», бритвенні касети та бритву чоловічу, які не становлять для потерпілої матеріальної цінності, а також зі столі таємно викрав планшет «iPad Wi-Fi+Cellular/32Gb/SpiseGrey», модель « НОМЕР_1 », сірого кольору, у робочому і у бувшому у використанні стані, який також належить потерпілій ОСОБА_12 . Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_10 перейшовши до спальні таємно викрав USB-колонку марки «Harman», моделі «FLIP4», чорного кольору, яка знаходилась на тумбі і яка належить потерпілій ОСОБА_12 .

Після цього, не знайшовши у приміщенні квартири будь-якого іншого майна, ОСОБА_10 , утримуючи при собі вищезазначене майно покинув місце вчинення злочину через пошкоджене ним вікно, та у подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_10 спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 8065,81 гривень.

На зазначене судове рішення обвинуваченим подана апеляційна скарга в якій він просить вирок суду скасувати та кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд у зв`язку з істотними порушеннями вимог КПК України. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_13 , однак такі показання є дивними, оскільки у січні місяці о 20-00 годині природне освітлення досить обмежене і свідок міг бачити лише силует людини, обличчя людини він побачити не міг. Також, звертає увагу, що вказаний свідок не викликав поліцію, що також ставить під сумнів його викривальні покази.

Вказує, що усі викрадені речі вилучені у ОСОБА_14 , на записі з відеоспостереження вбачається, що саме ОСОБА_14 прийшов на пошту з планшетом. Досудовим розслідуванням не відпрацьовано декілька ймовірних версій вчинення крадіжки, оскільки ОСОБА_14 є співучасником злочину та його обмовив, а правоохоронці допомогли йому.

Наголошує, що його вина не підтверджується матеріалами кримінального провадження, крім того в квартирі з якої викрали майно не знято відбитків пальців. Судом допущено порушення норм закону, оскільки безпідставно відмовлено в повторному допиті ОСОБА_14 .

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, захисника адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора ОСОБА_9 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та пред`явленого обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Незважаючи на повне невизнання вини ОСОБА_8 , вона підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які у судовому засіданні у суді першої інстанції підтвердили факт викрадення майна у січні 2022 року з квартири потерпілої ОСОБА_12 .

Разом з цим, свідок ОСОБА_14 , у суді першої інстанції показав, що в січні 2022 року він зустрів обвинуваченого на базарі та купив в нього мобільний телефон Самсунг чорного кольору, сенсорний. Після цього через кілька днів зустрів обвинуваченого на мкр Східний, де у відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 допоміг йому відправити планшет, оформивши посилку на своє ім`я. У приміщенні знаходились при цьому вдвох. Через декілька днів вказаний телефон вилучили працівники поліції, так як він був викрадений. Також він оформив скасування відправки планшета і після повернення його у відділенні і передав працівникам поліції.

Показання ОСОБА_14 підтверджуються протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2022р., згідно якого свідок ОСОБА_14 на фотознімку № 3 за рисами обличчя впізнав ОСОБА_10 як особу, якому допомагав відправити планшет.

Відповідно до протоколу огляду від 19.01.2022 року носія цифрової інформації з відеозаписом з камер відеоспостереження ТОВ «Нова Пошта» відділення №14, і відеозаписами з камер відеоспостереження ТОВ «Нова Пошта», ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_14 11.01.2022 здійснювали відправлення планшета.

Крім того, відповідно до протоколу огляду предмету від 12.01.2022 року, оглянуто добровільно виданий гр. ОСОБА_14 мобільний телефон марки Samsung J3, чорного кольору. Протоколом від 19.01.2022 року проведено огляд предмету - планшета «iPad модель «A1832», номер моделі МР1J2RK/A, який добровільно видав ОСОБА_14 .

Колегія суддів звертає увагу, що перебування у наявності ОСОБА_8 викрадених мобільного телефону та планшету, беззаперечно вказує на причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та спростування доводів, що його взагалі не було у м. Кривий Ріг в день вчинення крадіжки.

Окрім наведеного, вина ОСОБА_8 підтверджується протоколом слідчого експерименту від 22.01.2022 року, в ході проведення якого свідок ОСОБА_17 відтворив на місці обстановку і обставини при яких він 05.01.2022р. бачив чоловіка, який вилазив з вікна квартири на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2022 року, згідно з яким свідок ОСОБА_17 на фотознімку № 4 за рисами обличчя впізнав обвинуваченого як особу, яка вилазила з вікна квартири на першому поверсі буд. АДРЕСА_2 .

У колегії суддів не виникає сумніву у достовірності та правдивості впізнання свідком особи, яку він бачив, що вилазила з вікна чужої квартири, оскільки він зазначив ознаки за якими впізнав обвинуваченого, крім того свідок безпосередньо допитаний у суді та попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань. Тому доводи обвинуваченого в цій частині є надуманими. Щодо неможливості бачити обличчя особи в темний час доби, колегія суддів зауважує, що індивідуальні можливості кожної особи відрізняються між собою, крім того, свідок зазначив, що роздивився особу, завдяки природному освітленню.

Доводи обвинуваченого, що свідок ОСОБА_17 не викликав поліції, коли виявив факт крадіжки, жодним чином не спростовує вини ОСОБА_8 в інкримінованому злочині, оскільки вказані обставини не залежать одна від одної.

Кірм того, вина ОСОБА_8 підтверджується і іншими письмовими доказами, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_16 від 07.01.2022р., щодо незаконного проникнення до житла та викрадення речей, за адресою: АДРЕСА_5 .

Згідно протоколу від 07.01.2022 року, оглянуто квартиру АДРЕСА_4 . Виявлено відчинене вікно у кімнаті АДРЕСА_6 , на вікні - сліди віджиму, на підвіконні - слід низу взуття, порушену обстановку речей у кімнатах. Висновком експерта судово-товарознавчої експертизи №113 від 13.01.2022 року встановлена вартість викрадених речей.

Доводи обвинуваченого, що саме ОСОБА_14 прийшов на пошту з планшетом не спростовують вини ОСОБА_8 , оскільки відповідно до відеозапису свідок та обвинувачений у приміщенні нової пошти були разом та як пояснив свідок ОСОБА_8 попросив допомоги у відправленні планшету, разом з цим, сам обвинувачений не вказав підстави свого перебування у приміщенні нової пошти разом із ОСОБА_14 під час відправки планшету, що вказує на намагання ввести суд в оману задля спроби уникнення від кримінальної відповідальності.

Твердження обвинуваченого, що досудовим розслідуванням не відпрацьовано декілька ймовірних версій вчинення крадіжки є надуманими та такими, що направлені на затягування досудового розслідування та судового розгляду, оскільки дослідженими доказами беззаперечно встановлено причетність саме ОСОБА_8 до вчинення крадіжки у потерпілої ОСОБА_12 , а тому підстави перевіряти інші версії подій є нераціональними.

Крім того, апеляційний суд визнає доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо обмовлення себе та визнання ним вини лише внаслідок незаконного впливу зі сторони правоохоронних органів надуманими, оскільки місцевим судом не ставилось в доказове обґрунтування визнання обвинуваченим своєї вини, при цьому, останній в суді першої інстанції вину не визнав. Судом першої інстанції обґрунтовано наявність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінуємого правопорушення іншими, достеменними доказами.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, аналізуючи допустимість досліджених доказів, зробив правильний висновок про їх достеменність та законність їх зібрання та обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку.

Досліджені письмові докази, які підтверджені показаннями потерпілої та свідків є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та беззаперечно вказують на наявність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а тому доводи апеляційної скарги щодо оспорювання фактичних обставин є необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження та визнаються колегією суддів, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при призначенні міри покарання врахував всі обставини скоєного кримінального правопорушення, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий за аналогічні умисні злочини проти власності, що свідчить про схильність до протиправної поведінки та протиправних діянь, відсутність міцних соціальних зв`язків, характеризується посередньо, часткове повернення майна потерпілій, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Будь-яких інших доказів, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо особи обвинуваченого, при розгляді кримінального провадження не виявлено та сторонами кримінального провадження не надано.

Враховуючи наведене, вимоги ст. ст. 65, 66 КК України, обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що рішенням суду першої інстанції про призначення міри покарання ОСОБА_8 дотримані загальні засади призначення кримінального покарання, рішення суду першої інстанції є справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та відповідає ступеню тяжкості вчиненого діяння, є справедливим за своїм видом і розміром, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів вважає, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування та задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 413, 424, 532 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Тернівського районного суду м.Кривий Ріг від 16 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_10 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: