Справа № 157/1073/24
Провадження №1-і/157/9/24
УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна в кримінальному провадженні №0000788 від 15 листопада 2023 року,

встановив:

Власник майна ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна в закритому кримінальному провадженні №0000788 від 15 листопада 2023 року, розпочатому за фактом шахрайства, внаслідок якого ОСОБА_5 незаконно заволодів належним ОСОБА_3 автомобілем марки «Ауді» моделі «А6».

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 31 січня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні накладено арешт на вилучений 27 січня 2024 року автомобіль марки «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 10 січня 2024 року.

За результатами досудового розслідування 31 травня 2024 року заступник начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 закрив кримінальне провадження № 0000788 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно з постановою про закриття кримінального провадження слідчим знято з розшуку та автоматизованої бази ІП «Гарпун» належний ОСОБА_7 автомобіль та роз`яснено, що остання може повернути його собі після скасування арешту, що накладений ухвалою слідчого судді.

У ході досудового розслідування ОСОБА_3 стало відомо, що коли без її відому та дозволу ОСОБА_5 перереєстрував на себе вищевказаний автомобіль, то вважав, що його власником є ОСОБА_8 , а вона не заперечує проти його продажу. На цей час ОСОБА_9 і ОСОБА_5 з`ясували між собою всі обставини і непорозуміння та він зобов`язався перереєструвати автомобіль назад на ОСОБА_3 , як на дійсну власницю транспортного засобу, відразу після зняття з нього арешту.

Враховуючи, що кримінальне провадження №0000788 закрите, всі підстави, які були при вирішенні судом питання про накладення арешту на майно, відпали.

Посилаючись на викладене, власник майна ОСОБА_3 просить скасувати арешт накладений на автомобіль марки «AUDI А6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 10 січня 2024 року, які їй належать.

Власник майна ОСОБА_3 та представник власника майна ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали.

Заслухавши пояснення власника майна, представника власника майна, вивчивши зміст клопотання та додані до нього документи, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання належить відмовити.

Суд встановив, що слідче відділення Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснювало досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000788 від 15.11.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 31 січня 2024 року у межах зазначеного кримінального провадження накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на транспортний засіб марки «AUDI А6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, чорного кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 10 січня 2024 року, вилучені 27 січня 2024 року під час огляду місця події.

Постановою заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 31 травня 2024 року кримінальне провадження №0000788 від 15.11.2023 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК України).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК України не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК України Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» №2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Правову позицію щодо застосування положень Кримінального процесуального кодексу України про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 15.04.2024 по справі №554/2506/22, де зазначила, що після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи частини 4 ст. 132 КПК України є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування. Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК України вимагають поводження із вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим у порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, в разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

У Рішенні від 3 жовтня 1997 року №4-зп Конституційний Суд України виходив із того, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» «наступний закон скасовує попередній». Таким чином, повноважний орган конституційної юрисдикції визначив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Принцип верховенства права вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). У Рішенні від 18 червня 2020 року №5-р(II)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права втрачає свою дієвість. Імператив надання дієвості принципові верховенства права вимагає одночасного застосування всіх трьох класичних формул.

Як зазначено вище, кримінальне провадження №0000788 від 15.11.2023 закрив заступник начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 постановою від 31 травня 2024 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. З цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 31 січня 2024 року про арешт майна в цьому кримінальному провадженні, наслідком чого є припинення арешту як заходу забезпечення кримінального провадження, тому звернення власника майна із клопотанням про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження є зайвим.

З урахуванням зазначеного вище та беручи до уваги, що кримінальне провадження закрито в порядку, передбаченому процесуальним законом, що припиняє дію ухвали слідчого судді про арешт майна, суд дійшов висновку, що правових підстав для задоволення клопотання власника майна про скасування арешту майна немає.

Керуючись статтями 132, 170, 174, 369-372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна в кримінальному провадженні №0000788 від 15 листопада 2023 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1