Справа № 182/1369/24
Провадження № 1-кс/0182/527/2024
У Х В А Л А

Іменем України

08.05.2024 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 16.02.2024 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, незаміжньої, на утриманні нікого не має, яка не є депутатом, не є особою з інвалідністю, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференцзв`язку)

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 16.02.2024 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження №0000262 від 16.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено достатній обсяг доказів, що доводять обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних злочинів.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 12.05.2024 року.

ОСОБА_4 06.02.2024 близько 16:00 годин знаходячись в квартирі

АДРЕСА_2 , де помітила у кімнаті на ліжку, поруч з потерпілою ОСОБА_6 мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A14». В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 в цей же день та час, перебуваючи в тому самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди, та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» скориставшись тим, що потерпіла відпочиває та поруч нікого немає і за її діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, викрала, з ліжка зазначений мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A14», 4/64 Gb імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 ринкова вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/7925-ТВ від 22.02.2024 року, становить 4200,00 гривень, належний ОСОБА_6 , чим причинила останній матеріальний збиток на вказану суму.

З місця вчинення злочинку ОСОБА_4 зникла викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 09.02.2024 близько 19:30 годин, знаходилася в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому по АДРЕСА_3 , де помітила у руках ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 13С», після чого у неї виник умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , перебуваючи в той самий час та в тому самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, звернулася до ОСОБА_7 під приводом здійснення дзвінка, та попросила у останнього мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 13С», при цьому шляхом обману запевнила, що поверне телефон після здійснення дзвінка, однак наміру такого не мала.

Так, ОСОБА_7 будучи впевненим, що передає ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 13С» для здійснення дзвінка, передав його останній. Після чого, ОСОБА_4 заволодівши вказаним телефоном, декілька хвилин імітуючи розмову та утримуючи його при собі, вийшла з приміщення кафе і пішла у невідомому напрямку. Вказаним майном остання розпорядилась на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою заволоділа мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 13С», 4/128 Gb вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/9260-ТВ від 04.03.2024, становить 4216 гривень 67 копійок, який належить ОСОБА_7 , чим спричинила останньому матеріальний збиток на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Під час досудового розслідування данного кримінального провадження 15.03.2024 року слідчим суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у відношенні ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор вважає, що з моменту взяття ОСОБА_4 під варту та до теперішнього часу не змінилися обставини, які стали підставою для застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обставнока, яка дає підстаіви вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченої може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу, на даний час не зменшились та не перестали існувати.

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних злочинів.

Вина ОСОБА_4 підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

?Протоколом огляду місця події;

?Протоколами допиту потерпілих;

?Протоколами впізнання;

?Протоколами допитів свідків;

?Протоколами огляду та вилучення предметів.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваного покладених на неї процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 вчинила корисливі злочини, за який їй раніше було обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, згідно ухвали Нікопольського міськрайонного суду від 22.01.2024 року, у період якого вона знову вчинила корисливі злочини, крім того, на розгляді у суді перебувають два кримінальні провадження за вчинення нею корисливих злочинів, також ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у яких підозрюється, виникла необхідність продовження запобіжного західу у відношенні підозрюваної, який попередить настання ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

ОСОБА_4 вчинила тяжкі злочини, а тому у разі визнання її винною у вчинені кримінальних правопорушень, їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що може спонукати її переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу, ніде не працює, що свідчить про відсутність у підозрюваної будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів. А тому, ОСОБА_4 залишаючись на свободі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, яке є суспільним інтересом.

Відносно ОСОБА_4 раніше скеровувалися кримінальні провадження до суду за вчинення корисливих злочинів. однак не зважаючи на це ОСОБА_4 продовжила вчиняти нові умисні корисливі злочини, які перетворила у спосіб свого заробітку. Зазначене свідчить про її схильність до вчинення нових злочинів.

Викладене свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризиків - переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор також вважає, що застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчиненню нею нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч. 1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового слідства, суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим у яких підозрюється, тому виникла необхідність продовження раніше обраного запобьіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підготовче судове засідання за кримінальним провадженням не проведено, враховуючи це, вказане клопотання подано до слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду.

У зв`язку чим, прокурор просив продовжити строк тримання під вартою щодо підозрюваної строком на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрювана у судовому засіданні проти клопотання заперечувала, зазначивши, що вона усвідомила скоєне нею, у неї є житло за адресою АДРЕСА_4 , а такоє у неї є сестра, яка може піклюватись про неї. Просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Адвокат підтримав думку своєї підзахисної, зазначивши, що клопотання не мотивоване, а ризики надумані.

Заслухавши прокурора, підозрювану та захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

У п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом приймається до уваги практика Європейського суду з захисту прав людини про те, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до у ваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Під час розгляду заявленого прокурором клопотання не спростовується питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та те, що на даний час до суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, суд вважає, що наявна підозра у вчиненні обвинуваченою вказаних правопорушень є вочевидь обґрунтованою.

Крім того, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, її соціальні зв`язки, тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою в інкримінованих кримінальних правопорушень.

Суворе покарання, яке може бути призначене обвинуваченій в разі визнання її винною у вчиненні інкримінованих їй правопорушень, може спонукати її переховуватись від суду. Суворість покарання, при оцінці ризику переховування від суду, узгоджується з позицією ЄСПЛ, зазначеною в рішеннях, викладених у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко протиУкраїни».

Також судом приймається до уваги, що в провадженні суду перебуває кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

Тож суд, враховуючі тяжкість злочинів, в скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , вважає доведеним і наявність ризику переховування від органув досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, перевіривши поєднання ймовірності та наслідків настання несприятливих подій, встановлених при застосуванні та продовжені запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченої, приходить до висновку про те, що і на даний час ризики, передбачені ч.1, 5 ст.177 КПК України, встановлені судом раніше, продовжують існувати, є реальними та не зменшились.

Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 зможе ухилитися від суду та не виконувати процесуальні обов`язки, а підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на вищевикладені обставини, суд не вбачає.

На підставі викладеного суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, в задоволенні клопотання підозрюваної та її захисника слід відмовити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити не більш ніж на 60 діб.

Раніше визначений, ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.03.2024 року розмір застави в сумі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, залишити без змін.

Керуючись п.6 ст. 199 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України - задовольнити.

У задоволенні клопотання підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 - відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 діб, тобто до 06 липня 2024 року.

Раніше визначений, ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.03.2024 року розмір застави в сумі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, залишити без змін.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1