Справа № 676/3368/24
Номер провадження 1-кс/676/910/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янці-Подільському скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги зазначив, що 09 травня 2024 року він звернувся із заявою до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про вчинення поліцейськими Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області (в тому числі ІТТ №4) кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.371 КК України (незаконний привід і тримання під вартою). Проте, відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не були внесені, як того вимагає ст.214 КПК України. Тому, скаржник просив зобов`язати уповноважених осіб Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області внести відомості по вказаній заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, про місце та час розгляду скарги був повідомлений належним чином телефонограмою та sms-повідомленням на мобільний номер телефону, причину неявки не повідомив, однак у своїй скарзі просив розглядати скаргу у його відсутності.

Згідно із ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що заявник був належним чином повідомлений про місце та час розгляду скарги, а також із врахуванням специфіки розгляду слідчим суддею скарг на дії та бездіяльність слідчого та прокурора, обмежених строків їх розгляду, передбачених ч.2 ст.306 КПК України, згідно із якою скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, слідчий суддя розглянув скаргу за відсутності ОСОБА_3 .

В судове засідання уповноважена особа Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, дії якого оскаржуються, не з`явилася, про місце та час розгляду скарги була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя скаргу розглянув у відсутності слідчого.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Зокрема, згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями ч.1 ст.2 КК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.11 КК України встановлено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

За приписами ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно із ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Із вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства висновується, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинні бути внесені не будь-які заяви чи повідомлення, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, у яких містяться відомості про вчинене кримінальне правопорушення, і ч.1 ст.214 КПК України не передбачено обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, і зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Пунктом 3 частини 1 Розділу ІІ (Порядок формування та ведення Реєстру) Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 17.08.2023 № 231, визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це, у свою чергу, слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, вирішальним чинником для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Як вбачається із долученої до скарги ОСОБА_4 копії заяви про злочин від 09 травня 2024 року, останнього 08 квітня 2024 року о 09 год. 55 хв. на підставі ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2024 року у справі №676/485/24, якою було надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, було затримано поліцейським Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 за місцем проживання в АДРЕСА_1 та доставлено до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, а не до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області. Надалі його утримували у приміщенні поліції до 12 год. 16 хв. - часу складання протоколу про затримання особи, особистого обшуку та вручення йому картки затриманого. Згодом працівники поліції не доставили його до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду, а помістили до ІТТ №4 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, де він перебував до 13 год. 55 хв. 09 квітня 2024 року і лише тоді його доставили до суду. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2024 року його було звільнено з-під варти. Скаржник вважав, що привід до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області та утримання його під вартою з 10 год. 10 хв. 08 квітня 2024 року по 13 год. 50 хв. 09 квітня 2024 року було незаконним, тому 09 травня 2024 року він звернувся до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення поліцейськими Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, в тому числі працівниками ІТТ №4, кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.371 КК України. Зазначену заяву обґрунтовував тим, що ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2024 року не було передбачене тримання його під вартою чи приводу до поліції і зазначено, що вона втрачає законну силу з моменту приводу до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду.

Поряд з цим, слідчим суддею встановлено наступне.

Зокрема, як вбачається із копії ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_6 від 27 березня 2024 року у справі №676/485/24, слідчим суддею Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000099 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.246 КК України.

Згідно із копії протоколу затримання від 08 квітня 2024 року, який складено у проміжок часу з 11 год. 58 хв. по 12 год. 16 хв. т.в.о. начальника СРЗіЗГ ВКП Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було фактично затримано 08 квітня 2024 року о 09 год. 55 хв. в АДРЕСА_1 . Крім того, згідно із зазначеним протоколом о 09 год. 58 хв. про затримання підозрюваного було повідомлено орган, уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги, а також ОСОБА_7 . Під час складання протоколу про затримання було забезпечено участь захисника ОСОБА_8 .

Відповідно до копії ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_6 від 09 квітня 2024 року клопотання слідчого СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо застосування запобіжного заходу було задоволено частково та щодо підозрюваного ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Підозрюваного було негайно звільнено з-під варти.

Як вбачається із ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Відповідно до ст.12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом. Кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого судового рішення про тримання під вартою. Про затримання особи, взяття її під варту або обмеження в праві на вільне пересування в інший спосіб, а також про її місце перебування має бути негайно повідомлено її близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому цим Кодексом. Затримана особа, особа, взята під варту або обмежена у праві на вільне пересування в інший спосіб, має право на зустріч із захисником (захисниками) у кримінальному провадженні, адвокатом (адвокатами), законним представником (законними представниками), який (які) представляє (представляють) особу під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, адміністративних, цивільних, господарських справ у суді, юристом (юристами), фахівцем (фахівцями) у галузі права, який (які) представляє (представляють) особу в Європейському суді з прав людини, а неповнолітня особа або особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, також має право на зустріч із своїм (своїми) законним представником (законними представниками), негайно в розумний строк на її вимогу без обмеження в часі та кількості у робочі, вихідні, святкові, неробочі дні в будь-який час за власною ініціативою та/або ініціативою захисника (захисників), законного представника (законних представників). Кожен, хто понад строк, передбачений цим Кодексом, тримається під вартою або позбавлений свободи в інший спосіб, має бути негайно звільнений. Затримання особи, взяття її під варту або обмеження в праві на вільне пересування в інший спосіб під час кримінального провадження, здійснене за відсутності підстав або з порушенням порядку, передбаченого цим Кодексом, тягне за собою відповідальність, установлену законом.

За приписами п.8 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є затримання особи.

Згідно із ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Статтями 189-190 КПК України передбачена процедура розгляду слідчим суддею, судом клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу та постановлення відповідної ухвали.

Приписами ст.104, 207-213 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої особи, яка затримала особу, скласти протокол затримання, роз`яснити права та обов`язки затриманому, повідомити близьких родичів та орган, уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги, а також вчинити ряд інших процесуальних дій. При цьому, ч.1 ст.210 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа зобов`язана доставити затриману особу до найближчого підрозділу органу досудового розслідування, в якому негайно реєструються дата, точний час (година і хвилини) доставлення затриманого та інші відомості, передбачені законодавством.

Згідно із ч.1 ст.191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Із досліджених слідчим суддею процесуальних документів та судових рішень встановлено, що підозрюваного ОСОБА_3 було затримано 08 квітня 2024 року о 09 год. 55 хв., та наступного дня 09 квітня 2024 року його було доставлено до слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області для розгляду клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу, тобто з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_3 до моменту доставлення його до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу не минуло 36 годин, як це передбачає ч.1 ст.191 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя не встановив жодних підстав вважати, що затримання ОСОБА_3 , його доставлення до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, утримання у ІТТ №4 ГУНП в Хмельницькій області були здійсненні із порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а тому у діях уповноважених службових осіб Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області відсутні будь-які ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.371 КК України.

Тому, викладені у скарзі ОСОБА_3 обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, яке в свою чергу розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення. При цьому, скаржник не наводить будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, а лише висуває загальне припущення про можливе вчинення зазначених ним у скарзі протиправних дій, які ґрунтуються виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності таких дій та власному аналізі норм законодавства про кримінальну відповідальність.

З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити, оскільки відсутні будь-які підстави вважати, що у заяві ОСОБА_3 від 09 травня 2024 року містяться дані, які свідчать про наявність в діях поліцейських Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.371 КК України.

Керуючись ст. ст. 12, 24, 26, 104, 131, 132, 188-191, 207-213, 214, 303, 306-307, 309 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Копію ухвали надіслати скаржнику та до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області для відома.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду

Хмельницької області ОСОБА_1