Справа № 127/3355/24
Провадження № 1-кп/127/91/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000246 до неповнолітнього

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше несудимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України-

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою, яка не досягла віку з якого настає кримінальна відповідальність, 11.05.2023, у невстановлений час, перебуваючи у приміщенні Комунального закладу «Вінницький ліцей № 19», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні класної кімнати трудового навчання, де, зустрівши свого однокласника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вступив в словесну суперечку з ним, під час чого, будучи невдоволеним від того що ОСОБА_7 обхопив останнього рукою за горло, у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій умисел, з мотивів особистих неприязних відносин, бажаючи спричинити шкоду здоров`ю ОСОБА_7 , схопивши його руками за плечі, штовхнув останнього на лавку та наніс йому кулаком правої руки приблизно 5 ударів в обличчя, після чого припинив свої дії та залишив приміщення класної кімнати.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , згідно з висновком експерта № 815/816 від 11.10.2023, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку та гематому лівої частини обличчя, що належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 , в присутності свого законного представника ОСОБА_5 , свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, пообіцяв, що більше таке не повториться. Також надав суду наступні показання. Повідомив, що 11.05.2023 знаходився разом зі ОСОБА_7 та іншими однокласниками на уроці трудового навчання. Зауважив, що пів уроку вони просиділи й нічого не робили, після чого вчитель запропонував плести маскувальні сітки для ЗСУ. Йому, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчитель запропонував піднятися на другий поверх щоб плести маскувальні сітки, а коли вони відповіли, що не вміють, то запропонував їм різати тканину стрічками для сіток. ОСОБА_13 проявив ініціативу піти разом з ними. ОСОБА_4 також повідомив, що виконуючи цю роботу, вони між собою спілкувались на різні теми, в тому числі й щодо того, хто де і з ким проживає. ОСОБА_13 повідомив, що проживає з мамою ОСОБА_14 . ОСОБА_4 звертав увагу суду на те, що запитав потерпілого, чому він називає маму на ім`я, а не каже просто «мама». Потім ОСОБА_7 звернувся до нього з запитанням, чи буде йому приємно, якщо він його маму так буде називати. ОСОБА_4 зауважив, що відповів йому, що не розуміє цього запитання, на що потерпілий обізвав його маму образливим словом. Після цього вони одне одного штовхнули, а ОСОБА_12 сказав, щоб вони зупинились, бо вже час йти до низу в клас. ОСОБА_4 наголошував на тому, що до класу першим зайшов саме він. Також повідомив, що його портфель знаходився в дальньому кінці класу, тому коли він йшов за ним, то чув як ОСОБА_13 кричав йому в слід: «Ти нічого не можеш, слабак, давай може ще!». Забравши портфель та ігноруючи слова ОСОБА_7 , підійшов до виходу, однак ОСОБА_15 знову почав його провокувати та плюнув йому в обличчя. ОСОБА_4 наголошував, що після цього штовхнув ОСОБА_15 на стіл та наніс йому п`ять ударів в ділянку обличчя. Потім його відтягнули від ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Після цього вони вийшли. Також ОСОБА_4 повідомив, що пізніше ОСОБА_18 розповів йому, що коли вони йшли, то ОСОБА_15 намагався ще нанести йому удар в спину, але ОСОБА_19 завадив цьому. Також ОСОБА_4 повідомив, що вони підійшли на зупинку до магазину, а саме він, ОСОБА_11 та ОСОБА_20 , там вони порозумілися з ОСОБА_15 , вибачилися один перед одним, сказали, що погарячкували, потисли один одному руки та розійшлися. Коли прийшов додому, то до нього зателефонувала класний керівник і повідомила, що ОСОБА_15 з мамою поїхав в лікарню. Після того як його мама повернулась з роботи, вони вирішили, що йому потрібно піти до ОСОБА_7 і ще раз вибачитись перед ним. Другові сказав, що йде вибачатись, тому не зможе вийти погуляти, на що він запропонував сходити разом. Підійшовши з товаришем до будинку за адресою АДРЕСА_3 , вони сіли біля піцерії New York Street ОСОБА_21 , однак ОСОБА_15 біля будинку так і не побачили. Після цього повернулись додому і вже класний керівник надала його матері номер телефону мами ОСОБА_15 , мама зв`язалась із нею і дізналась що вони проживають трохи далі, а саме по АДРЕСА_4 . Підійшовши вдруге вже за правильною адресою, чекав ОСОБА_15 біля під`їзду, ОСОБА_15 спустився, після чого він вибачився перед ним і вони розійшлися.

Окрім того, ОСОБА_4 повідомив, що раніше у нього не виникало конфліктів з потерпілим. Вони не товаришували, однак перебували в нейтральних відносинах. Можливо й колись деякий час сиділи за однією партою, але загалом не товаришували. Також ОСОБА_4 повідомив, що наразі не спілкується з потерпілим. Про вчинене шкодує та розкаюється. ОСОБА_4 також наголосив на тому, що тілесні ушкодження ОСОБА_15 він наніс після того як останній спровокував його, обзиваючи його «слабаком» та плюнувши йому в обличчя.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 , в присутності свого законного представника ОСОБА_8 , надав суду наступні показання. Зауважив, що ОСОБА_4 є його однокласником. 11.05.2023 під час проведення уроку трудового навчання вчитель запропонував їм плести маскувальні сітки для ЗСУ. Потеплілий акцентував увагу суду на тому, що бажання плести сітки, окрім нього, також виявили його однокласники ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Звертав увагу суду на те, що коли піднявся і підійшов до викладача, щоб запитати, де саме будуть плести сітки, ОСОБА_4 звернувся до нього і сказав, що він нікуди не йде. Після цього потерпілий запитав останнього, чому це він не може йти плести сітки, на що ОСОБА_4 йому відповів: «Це я так вирішив!». Потім вони вже ні про що не розмовляли, а вчотирьох піднялись на другий поверх щоб плести маскувальні сітки. Також потерпілий повідомив, що після того як почав плести сітки, приблизно через 15 хв, ОСОБА_11 та ОСОБА_4 почали жартувати з нього та його матері. Жарти були інтимного характеру та повторювались декілька разів. ОСОБА_7 акцентував увагу суду на тому, що спочатку намагався не реагувати на ці жарти, вважав, що конфлікт буде вичерпано якщо не звертати на нього уваги, однак після чергового повтору звернувся до ОСОБА_4 з запитанням, чи було б йому приємно, якщо б він так жартував з його матері. ОСОБА_11 відповів, що за такий жарт він побив би. Потерпілий звертав увагу суду на те, що після цього ОСОБА_4 вдарив його. Також зауважив, що в цей час він стояв і плів сітки, однак після удару нахилився. Потім ОСОБА_4 почав його душити своєю правою рукою. ОСОБА_11 це побачив, забрав від нього ОСОБА_4 і посадив його на стілець. ОСОБА_7 зауважив, що віддихався та продовжив плести сітки. Також повідомив, що навіть після цього ОСОБА_4 продовжував його цькувати та принижувати його, однак щоб не допустити знову конфлікт, не звертав на це увагу. Потім ОСОБА_12 повідомив, що до кінця уроку залишилось декілька хвилин і потрібно вже спускатись на перший поверх. Потерпілий зауважив, що першим почав спускатися зі сходів він, позаду нього йшов ОСОБА_4 . ОСОБА_4 штовхнув його, однак він не впав та продовжив йти. Зайшов в клас, щоб забрати свої речі. Коли вже виходив, то в порозі зіткнувся з ОСОБА_4 . ОСОБА_4 штовхнув його обома руками в груди та наказав відійти в сторону. Потерпілий зауважив, що відхилився, після чого штовхнув ОСОБА_4 у відповідь. Це знову побачив ОСОБА_11 і забрав від нього ОСОБА_4 . ОСОБА_7 наголосив, що після цього, ображаючись на ОСОБА_4 , плюнув останньому в обличчя. Це розлютило ОСОБА_4 , він вирвався і сказав ОСОБА_11 , щоб той відійшов: «Бо за це треба вже «врізати»». Потім ОСОБА_4 обома руками штовхнув його на лавку (лавка без спинки), після чого він впав на неї, а ОСОБА_4 почав правою рукою наносити йому удари в ділянку голови. Потерпілий зауважив, що намагався ухилитися від ударів, прикривався руками. Приблизно було 5-7 ударів. Також повідомив, що в момент нанесення ОСОБА_4 йому ударів, він знаходився в лежачому положенні на лавці, після того як ОСОБА_4 попередньо його туди штовхнув. Чи ОСОБА_4 відійшов від нього сам, чи його забрали, потерпілий не пам`ятає. Побачив лише, що ОСОБА_4 йде. Потім ОСОБА_11 сказав йому, що у нього все лице в синцях і запитав, що він з цим буде робити. Потерпілий відповів йому, що нічого, лише піде в магазин, купить води, вмиється і піде додому. В магазині купив воду, випив, а ОСОБА_4 та ОСОБА_11 в цей час стояли на зупинці. Потім пішов в нижній корпус школи, щоб вмитися. Після того як вимився і привів себе в порядок, пішов додому. Біля під`їзду зустрів свою маму та розповів їй про все. Потім разом з мамою поїхали в лікарню.

Окрім того, потерпілий зауважив, що такий конфлікт стався вперше і був неочікуваний для нього, оскільки з ОСОБА_4 вони раніше сиділи за однією партою, спілкувалися, жартували, у них були спільні теми для розмов. Конфліктів та суперечок до цього між ними взагалі не виникало. Також потерпілий наголошував на тому, що до цієї ситуації в школі у нього взагалі не було жодних конфліктів.

Повідомив, що ввечері 11.05.2023 ОСОБА_4 дійсно прийшов до нього додому, до під`їзду, з товаришем і попросив у нього вибачення, після чого вони потисли один одному руки і він відповів ОСОБА_4 , що конфлікт між ними вичерпано. Однак, наголошував суду на тому, що вважає таке вибачення не щирим.

Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_12 , в присутності свого законного представника ОСОБА_22 , надав суду наступні показання. Повідомив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є його однокласниками. 11.05.2023 вони перебували на уроці з трудового навчання. На пропозицію вчителя він, ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 піднялися на другий поверх плести маскувальні сітки для ЗСУ. Спілкувались на різні теми, в тому числі хто де проживає. ОСОБА_7 назвав адресу свого проживання та повідомив, що проживає зі своєю мамою ОСОБА_14 . Тоді він та ОСОБА_4 перепитали у ОСОБА_7 чи це його рідна мама, оскільки він називає її по імені. Після цього ОСОБА_7 щось відповів і ОСОБА_4 підійшов до нього і хотів його вдарити, але ОСОБА_11 розборонив їх. Потім прийшов вчитель і вони спустились до класу. Чи були в подальшому між ними якісь конфлікти свідок не бачив.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_11 , в присутності свого законного представника ОСОБА_23 , надав суду наступні показання. Повідомив суду, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є його однокласниками. 11.05.2023 під час уроку трудового навчання вчитель покликав його, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 на другий поверх щоб плести сітки для ЗСУ. ОСОБА_13 пішов за ними, хоча його й не звали. Всі піднялися на другий поверх, хтось плів сітки, а хтось різав тканину шматочками. Між цим спілкувалися між собою. Зайшла мова про те, хто де живе. ОСОБА_24 сказав, що проживає там то й там з мамою ОСОБА_14 . ОСОБА_19 запитав його: «З мамою чи мачухою?». Потім ОСОБА_15 почав говорити ОСОБА_25 щось про його сім`ю, після чого ОСОБА_19 підійшов до нього, взяв його за плече і сказав так не говорити. ОСОБА_15 відповів: « ОСОБА_26 ». Коли урок вже завершувався, всі вони спустилися на перший поверх до класу. Вже в класі ОСОБА_15 знову почав ображати ОСОБА_27 , а саме намагався в розмові образити його маму. Після цього ОСОБА_19 зачепив ОСОБА_15 чи за кофту, чи за шию, не пам`ятає. Свідок зауважив, що забрав ОСОБА_27 від ОСОБА_15 . Потім ОСОБА_15 плюнув ОСОБА_25 в лице, після чого ОСОБА_19 вирвався і декілька разів вдарив ОСОБА_15 по обличчю. Також ОСОБА_28 повідомив, що після цього забрав ОСОБА_4 і вони пішли. На вулиці, на території школи до них підійшов ОСОБА_17 . Позаду біг до ОСОБА_4 . ОСОБА_13 , але ОСОБА_20 його зупинив і всі четверо вони пішли на зупинку. На зупинці хлопці примирилися.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_20 , в присутності свого законного представника ОСОБА_29 , надав суду наступні показання. Повідомив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 знає, навчаються в одній школі. Був свідком того як ОСОБА_13 плюнув ОСОБА_30 в обличчя, після чого їх розборонили і всі вони пішли зі школи. Біля Староміського мосту хлопці потисли один одному руки і розійшлися. Пізніше разом з ОСОБА_4 ходив до ОСОБА_7 додому. Там, біля під`їзду ОСОБА_31 вибачився перед ним, вони потисли один одному руки та розійшлися.

Окрім того, судом досліджено письмові докази надані прокурором.

Згідно з витягом з ЄРДР від 17.06.2023, на підставі звернення ОСОБА_7 до ЄРДР було внесено відомості про події, які мали місце 11.05.2023.

Висновком експерта № 815/816 від 30.11.2023, наданим на підставі наданих медичних документів, встановлено, що у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку та гематому лівої частини обличчя, що належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до висновку експерта № 43 від 25.01.2024, згідно з наданими медичними документами у ОСОБА_7 було виявлено тілесні ушкодження: «закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, гематома лівої частини обличчя», які за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995), виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення відповідають терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи - 11.05.2023. Зафіксовані зміни в протоколі обстеження МРТ головного мозку з ТОВ «ЄВРО МЕДСЕРВІС» від 24.05.2023 №30934 на ім?я ОСОБА_7 «зміни межі між нейрогіпофізом та аденогіпофізом, що слід диференціювати між розширеним периваскулярним простором гіпофізарної артерії та мікроаденомою», не можуть бути взяті до уваги при судово-медичній оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (згідно з п. 4.7 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995), оскільки не пов`язані з характером названих вище тілесних ушкоджень, а є окремими нозологічними станами нетравматичного походження і в причинному зв`язку з вказаними в п. 1 тілесними ушкодженнями не стоять.

Також судом досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 03.10.2023 за участю потерпілого ОСОБА_7 , з долученим до нього відеозаписом.

Відповідно до характеризуючих даних ОСОБА_4 на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проживає разом з матір`ю, батьком та сестрою, на обліку в Службі у справах дітей Вінницької міської ради як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, не перебував та не перебуває.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 498 КПК України визначено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ч. 1 ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 499 КПК України за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим, дізнавачем або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Частиною 3 статті 105 КК України визначено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

В п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» зазначено, що обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п. 2 ч. 2 ст. 105 КК (2341-14) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК (2341-14) суд у кожному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати. З урахуванням даних про особу неповнолітнього та характеру вчиненого ним злочину чи суспільно небезпечного діяння суд визначає, які види дозвілля слід обмежити, а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього і на який саме строк. Тривалість останнього має бути достатньою для виправлення неповнолітнього. На практиці обмеження дозвілля чи інші особливі вимоги щодо поведінки неповнолітнього можуть установлюватися на декілька місяців, що пов`язано, наприклад, із необхідністю пройти курс лікування від алкоголізму, наркоманії, токсикоманії, позбутися інших шкідливих для здоров`я звичок або закінчити навчання в школі, одержати професійні навики та працевлаштуватися (іноді - і на певний період після цього).

Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК України. До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведена в повному обсязі.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 15 років, згідно з ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже підпадає під критерії зазначені в статті 97 КК України.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, характеристику неповнолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Окрім того, в межах даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_7 , інтереси якого представляє законний представник ОСОБА_8 , було заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 , як законного представника ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 32482,32 грн та моральної шкоди в розмірі 60000 грн, а також витрат на правничу допомогу в розмірі 16000 грн.

Так, при вирішенні позовної вимоги, що стосується відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: протиправність дій заподіювача і його вина; факт спричинення шкоди; причинний зв`язок між протиправною дію і негативними наслідками.

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач обмежився виключно посиланням на додатки до позовної заяви (копії медичних висновків та призначень, додаткові медичні висновки та квитанції про оплату обстежень та про придбання лікарських засобів). Проте не зазначив, які саме обставини та яким чином підтверджує кожен окремий документ, що доданий до позовної заяви та яким чином саме цими конкретними документами доводиться розмір матеріальної та моральної шкоди.

Так, із виписки із медичної карти амбулаторного хворого б/н від 20.06.2023 із КНП «ВОКРЛ ім. акад. О.І. Ющенка» вбачається лише той факт, що 20.06.2023 позивач за власною ініціативою звернувся до лікаря невролога зі стандартними скаргами на самопочуття (труднощі зі сном, коливання настрою, страх та ін.). Зі змісту арк. 2 відповідної виписки вбачається, що стан особи при направленні задовільний, стан при виписці задовільний, жодних лікувальних або трудових рекомендацій не зазначено. Крім того, зі змісту арк. 2 відповідної виписки вбачається, що дата створення документа 11.12.2023 (через сім місяців після обставин, тобто після 11.05.2023), що свідчить лише про спроби позивача штучно створити докази для обґрунтування позовних вимог.

Консультація дитячого невролога від 04.08.2023 (лікар ОСОБА_32 , «Нейромед.Сучасна діагностика» свідчить лише про те, що звернення до невролога було виключно за власним бажання позивача та через три місяці після обставин, що мали місце 11.05.2023. Діагноз встановлений виключно зі слів позивача: посттравматичний синдром. Відсутні будь-які докази причинного зв`язку між будь-якими діями/бездіяльністю ОСОБА_4 та психологічним самопочуттям ОСОБА_7 (яке могло бути викликане будь-яким зовнішнім чинником). Зі змісту лікувальних рекомендацій вбачається, що лікарем рекомендовано ОСОБА_7 приймати вітаміни «Гамалете В6» та «Анантаваті» (загальновідоме заспокійливе). Тобто лікарем надані лікувальні рекомендації, які можуть бути надані будь-якій пересічній людині без будь-яких проблем зі здоров`ям.

Консультація дитячого невролога від 27.10.2023 (лікар ОСОБА_32 , «Нейромед.Сучасна діагностика» також свідчить лише про звернення до невролога виключно за власним бажання позивача та через п`ять місяців після обставин, тобто після 11.05.2023. Діагноз виключно зі слів позивача: посттравматичний синдром. Відсутні будь-які докази причинного зв`язку між будь-якими діями/бездіяльністю відповідача та фізичним/психологічним самопочуттям позивача (яке могло бути викликане будь-яким зовнішнім чинником). Зі змісту частини висновку «Обстеження» вбачається наступне: Менінгеальні знаки відсутні, ЧМН (черепно-мозкові нерви) без особливостей, ознак вогнищевого ураження ЦНС не виявлено, статика та координація не порушені, болючість та напруження м`язів шиї при пальпації. Тобто за результатами фізичного огляду, позивач є здоровим, а всі «скарги» на стан здоров`я полягають виключно у посиланнях не «ментальні проблеми», які неможливо ані підтвердити, ані спростувати, та лікар виключно зазначає ОСОБА_33 зі слів пацієнта. З призначення лікаря вбачається, що ОСОБА_7 призначено «Цевафору» (заспокійливі краплі, що призначають дітям від шести років) та « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (вітаміни). Тобто лікарем надані лікувальні рекомендації, які можуть бути надані будь-якій пересічній людині без будь-яких проблем зі здоров`ям.

Звернення на МРТ головного мозку та судин від 24.11.2023 «Нейромед.Сучасна діагностика» також було виключно за власним бажанням позивача, через шість місяців після обставин, тобто після 11.05.2023. Тобто без будь-якого причинно-наслідкового зв`язку з діями/бездіяльністю відповідача. За результатами МРТ встановлено, що будь-яких об`ємно-вогнищевих змін головного мозку не виявлено, гемодинамічних змін у візуалізуємих артеріях не виявлено. Тобто встановлено, що ОСОБА_7 є здоровою особою. Крім того, в матеріалах справи міститься довідка № 3023 від 11.05.2023 з КНП «ВОДКЛ «ВОР» Травмпукт щодо ОСОБА_7 , зі змісту якої вбачається: «По даним СКТ (спіральна комп`ютерна томографія) норма. Тобто наведений висновок МРТ свідчить виключно про добрий стан здоров`я позивача.

Щодо консультації дитячого невролога від 12.12.2023 (лікар ОСОБА_32 , «Нейромед.Сучасна діагностика». Так, зі змісту частини висновку «Обстеження» вбачається наступне: Менінгеальні знаки відсутні, ЧМН (черепно-мозкові нерви) без особливостей, ознак вогнищевого ураження ЦНС не виявлено, статика та координація не порушені. З призначення лікаря вбачається, що позивачу призначено «L-теанін» (вітаміни) та «Вітамін Д3». Будь-яких лікарських засобів не призначено. Тобто лікарем надані лікувальні рекомендації, які можуть бути надані будь-якій пересічній людині без будь-яких проблем зі здоров`ям.

«Консультативное заключение» ФОП ОСОБА_34 від 01.12.2023 було надане виключно за приватним зверненням позивача за приватною послугою ФОП ОСОБА_35 . Наведений документ не містить будь-якої інформації щодо причин звернення та обставин обстеження особи і відповідно наведений документ не містить будь-яких доказів наявності причинного зв`язку між будь-якими діями/бездіяльністю відповідача та фізичним/психологічним самопочуттям позивача.

Висновки психолога ( ОСОБА_36 ) від 07.09.2023 та від 24.01.2024 містять виключно загальні відомості щодо особи ОСОБА_7 та його особливостей сприйняття світу і не містять будь-яких доказів наявності причинного зв`язку між будь-якими діями/бездіяльністю відповідача та фізичним/психологічним самопочуттям позивача. Крім того, звернення відбулося більш ніж через чотири місяці після обставин, тобто після 11.05.2023. Зі змісту «Листу обліку психологічних інтервенцій» від ОСОБА_37 вбачається, що 07.09.23 відбувалося «Сімейне консультування», тобто позивач разом з членами своєї сім`ї намагалися вирішити свої психологічні проблеми. Окрім того, зі змісту «Листу обліку психологічних інтервенцій» від ОСОБА_37 вбачається, що всього було проведено 23 консультування, вартість однієї сесії 700 грн. Однак, позивач не надає документів на підтвердження змісту 21 з 23 консультувань, тому неможливо встановити з ким саме взагалі проводилися такі консультування. Враховуючи наведене, витрати ОСОБА_8 у розмірі 14 700,00 + 700 грн + 700 грн = 16 100,00 грн на оплату ФОП ОСОБА_37 не мають будь-якого правого відношення до справи.

Висновок СКТ головного мозку № 109147 від 11.05.2023 щодо ОСОБА_7 від

ТОВ «Євромедсервіс» (лікар ОСОБА_38 ). Зі змісту заключної частини висновку вбачається, що КТ ознак порушення цілісності кісток черепа, оболонкових та внутрішньо мозкових гематом головного мозку, об`ємно-вогнищевих змін головного мозку не виявлено. Тобто наведеним висновком підтверджується, що станом на 11.05.2023 (дата подій, що стали предметом кримінального провадження) у потерпілого не виявлено будь-яких ознак струсу головного мозку.

Консультація дитячого невролога від 27.06.2023 (лікар ОСОБА_32 , «Нейромед.Сучасна діагностика». Звернення до невролога виключно за власним бажання позивача через 46 днів після обставин 11.05.2023. Зі змісту описової частини « ОСОБА_39 » вбачається, що ОСОБА_7 заперечує повторні травми голови, травми хребта, судоми, синкопе. Однак, за 46 днів на стан здоров`я ОСОБА_7 могло вплинути безліч різних факторів, тому будь-які висновки щодо його стану здоров`я через такий тривалий проміжок часу є неналежними доказами по справі. Зі змісту лікувальних рекомендацій вбачається, що лікарем рекомендовано позивачу приймати 3 види загальновідомих заспокійливих препарати («Циннаризін», «Ноотрофен» та «Неврохеель»). Тобто лікарем надані лікувальні рекомендації, які можуть бути надані будь-якій пересічній людині без будь-яких проблем зі здоров`ям, однак страждає від буденного стресу.

Висновок МРТ головного мозку № 30934 від 24.05.2023 щодо ОСОБА_7 від ТОВ «Євромедсервіс» (лікар ОСОБА_38 ). Наведений документ став підставою для проведення судово-медичної експертизи в межах кримінального провадження. Зі змісту висновку експерта № 43 від 25.01.2024 вбачається, що зафіксовані зміни в протоколі обстеження МРТ головного мозку з ТОВ «Євро Медсервіс» від 24.05.2023 № 30934 на ім`я ОСОБА_7 не пов`язані з характером названих вище тілесних ушкоджень, а є окремими нозологічними станами нетравматичного походження і в причинному зв`язку з вказаним в п. 1 тілесними ушкодженнями не перебувають.

Висновок первинного прийому ендокринолога (дитячий) від 27.05.2023 (Медичний центр «Альтамедика», лікар ОСОБА_40 ) Зі змісту наведеного висновку вбачається, що в особи, що звернулася ( ОСОБА_7 ) щитовидна залоза не збільшена, вузлові утворення не пальпуються, периферичні лімфовузли не збільшені, нервово-психічний статус відповідає віку. Таким чином, з наведеного висновку вбачається, що ОСОБА_7 є здоровою дитину, розвиток ендокринної системи відповідає віку.

Висновок повторного прийому ендокринолога (дитячий) від 05.06.2023 (Медичний центр «Альтамедика», лікар ОСОБА_40 ). З наведеного висновку вбачається, що ОСОБА_7 є здоровою дитиною, розвиток ендокринної системи відповідає віку. Підлітку рекомендовані збалансоване харчування та морепродукти, що не завадить усім будь-якій людині, що турбується про стан свого здоров`я.

Консультація дитячого невролога від 09.06.2023 (лікар ОСОБА_32 , «Нейромед.Сучасна діагностика». Звернення до невролога виключно за власним бажання позивача через 29 днів після обставин, тобто після 11.05.2023. Зі змісту наведеного висновку вбачається, що у особи, що звернулася ( ОСОБА_7 менінгеальні ознаки відсутні, ЧМН без особливостей, ознак вогневищех уражень ЦНС не виявлено, статика та координація не порушені. Зі змісту лікувальних рекомендацій вбачається, що лікарем рекомендовано позивачу приймати 3 види загальновідомих заспокійливих препарати («Циннаризін», «Ноотрофен» та «Магнель») та вітамін С. Тобто лікарем надані лікувальні рекомендації, які можуть бути надані будь-якій пересічній людині без будь-яких проблем зі здоров`ям, однак страждає від буденного стресу.

Висновки «Нейромед.Сучасна діагностика» щодо дуплексного сканування судин від 09.06.2023 ОСОБА_7 . Звернення на сканування судин виключно за власним бажання позивача через 29 днів після обставин 11.05.2023, тобто без будь-якого причинно-наслідкового зв`язку з діями/бездіяльністю відповідача. За результатами сканування встановлено, що будь-яких змін в роботі судин не виявлено. Тобто встановлено, що позивач є здоровою особою.

Консультація дитячого невролога від 26.09.2023 (лікар ОСОБА_32 , «Нейромед.Сучасна діагностика»). Звернення до невролога виключно за власним бажання позивача через 4 місяці після обставин 11.05.2023, діагноз виключно зі слів позивача (посттравматичний синдром), відсутні будь-які докази причинного зв`язку між будь-якими діями/бездіяльністю відповідача та фізичним/психологічним самопочуттям позивача (яке могло бути викликаним будь-яким зовнішнім чинником). Зі змісту частини висновку «Обстеження» вбачається наступне: Менінгеальні знаки відсутні, ЧМН (черепно-мозкові нерви) без особливостей, ознак вогнищевого ураження ЦНС не виявлено, статика та координація не порушені, болючість та напруження м`язів шиї при пальпації. Тобто за результатами фізичного огляду, позивач є здоровим, а всі «скарги» на стан здоров`я полягають виключно у посиланнях не «ментальні проблеми», які неможливо ані підтвердити, ані спростувати, та лікар виключно зазначає ОСОБА_33 зі слів пацієнта. З призначення лікаря вбачається, що позивачу призначено Цевафору (заспокійливі краплі, що призначають дітям від 6 років), ще декілька заспокійливих на вибір та вітаміни. Тобто лікарем надані лікувальні рекомендації, які можуть бути надані будь-якій пересічній людині без будь-яких проблем зі здоров`ям.

Окрім того, надані чеки на придбання медичних препаратів не містять відомостей про придбання лікарських засобів, які були призначені позивачу будь-яким лікарем. Наведені витрати були здійснені через тривалий час після обставин, тобто після 11.05.2023. Враховуючи наведене, витрати на придбання медичних препаратів за чеками, що долучені, не мають будь-якого правого відношення до справи.

Враховуючи наведений аналіз доказів, доданих позивачем на доведення розміру

матеріальної шкоди, вбачається, що не доведено належними та допустимими доказами як наявність причинного зв`язку між діями/бездіяльністю відповідача та психологічним самопочуттям позивача, так і розмір матеріальної шкоди у зв`язку між

діями/бездіяльністю відповідача, в зв`язку з чим позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди до задоволення не підлягає.

При стягненні моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт заподіяння шкоди доводить позивач, який повинен у підтвердження своїх доводів про заподіяння йому моральної шкоди надати докази застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків, здоров`я і відновлення стосунків з оточуючими людьми тощо.

Право на відшкодування шкоди за нормами чинного законодавства не є матеріальною гарантією, оскільки жоден закон не встановлює імперативний обов`язок компенсації. Зазначене право на відшкодування це процесуальна вимога надати можливість довести наявність шкоди, визначити її розмір та отримати через судовий розгляд цього питання відповідну компенсацію.

Також, слід враховувати п. 9 постанови Пленуму № 4, відповідно до якого, крім урахування характеру та обсягу страждань і немайнових витрат, яких зазнала особа, необхідно виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

В рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Фактично наявність спричиненої ОСОБА_7 моральної шкоди допускається судом з огляду встановлення в ході судового розгляду вини неповнолітнього ОСОБА_4 .

При цьому, Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12.07.2007).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Про це зазначила Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 752/17832/14-ц.

На переконання суду, розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, має бути достатнім насамперед для можливості відновлення потерпілим повноцінного та нормального ритму життя, тому моральна шкода за своїм змістом не повинна бути способом вирішення всіх майбутніх можливих побутових і не тільки проблем.

Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд, оцінює завдану потерпілому ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Окрім того, оскільки розмір витрат, понесених законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 на правничу допомогу, підтверджений документально, а саме копією договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.06.2023, копією акта приймання-передачі наданих послуг № 1 від 30.12.2023, копією квитанції № 1 від 01.06.2023, копією квитанції № 2 від 24.06.2023, а також копією договору про надання правової допомоги від 22.01.2024, копією акта приймання-передачі наданих послуг № 1 від 12.02.2024 та копією квитанції від 12.02.2024, то відповідно ці кошти підлягають стягненню з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 в розмірі 14000 грн, за виключенням суми в розмірі 2000 грн, яка була понесена законним представником неповнолітнього потерпілого для оплати послуг адвоката за повторне ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (1000 грн (година роботи)) та підготовку цивільного позову (1000 грн (година роботи)).

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Витрати на залучення експертів відсутні. Арешт на майно не накладався. Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 22, 97, 105, 125 КК України, ст. ст. 61, 64, 128, 129, 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000246 до неповнолітнього ОСОБА_4 задовільнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді застереження, а також обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме:

-обмежити перебування поза місцем проживання, заборонивши вихід з будинку, який є місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_4 щоденно в період з 22 год 00 хв вечора до 06 год 00 хв ранку наступного дня;

-заборонити відвідування розважальних заходів, що проводяться після 22 год 00 хв.

Встановити тривалість примусового заходу виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього ОСОБА_4 строком на 1 рік.

Позовну заяву ОСОБА_7 , інтереси якого представляє законний представник ОСОБА_8 , до ОСОБА_5 , як законного представника ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , як законного представника ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , інтереси якого представляє законний представник ОСОБА_8 , моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 14000 грн.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: