ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №521/27042/23 щодо:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Миколаївка Миколаївського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2023, приблизно о 19 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в ході конфлікту із ОСОБА_6 , який розпочався внаслідок тривалих неприязних відносин, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи та реалізуючи свій злочинний умисел та мету, спрямовану на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, озброївся кухонним ножем, який у тримуючи в своїй правій руці, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , наніс останньому один удар в область правої сторони живота, чим спричинив ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої черевної стінки справа, яка проникає в черевну порожнину з пораненням печінки, та яка супроводжувалась внутрішньочеревною кровотечею та ускладнилась геморагічним шоком II ступеню, яке згідно з п. 2.1.2 «к», «о» «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 цього ж дня, 17.09.2023, доставлено до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради, за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 61 А.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, обвинувачений надав пояснення, які повністю співвідносяться з обставинами, викладеними у обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі і обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Заподіяння ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, суд кваліфікує за ч.1 ст. 121 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. При цьому, визначаючи щире каяття обвинуваченого пом`якшуючою покарання обставиною, суд враховує, що окрім визнання ОСОБА_4 факту вчинення злочину, відбулося ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання ним своєї провини у вчиненому злочині, про що він, ОСОБА_4 , висловив щирий жаль з приводу цього та заявив про публічний осуд своєї поведінки в суді. Про щирість каяття, на думку суду, свідчить і факт надання обвинуваченим в суді правдивих показів, готовність нести покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Суд враховує висновки органу пробації, викладені у досудової доповіді, відповідно до яких орган пробації вважає доцільним звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням.

Крім того, суд приймає до уваги, що потерпілий не має до обвинуваченого будь яких претензій з приводу вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає можливим застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, в умовах тривалого контролю за поведінкою обвинуваченого з боку органів пробації.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, враховуючи звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили та забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне змінити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 п.5 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль над поведінкою ОСОБА_7 покласти на органи з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , змінити на особисте зобов`язаня, звільнивши обвинуваченого з під варти у залі суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 12.12.2023 - скасувати.

Речові докази:

- предмет, схожий на ніж, з надписом «Cardinal», кофту чорного кольору та джинси із слідами речовини бурого кольору, джинсові шорти, чорного кольору, труси чорного кольору, знищити;

На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеській апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_8