Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/123/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

представника власника майна, адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.01.2024 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000040, за ознаками кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні - т.в.о. начальника СВ ВП № 1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшого капітана поліції ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000040, відповідно до якого просила накласти арешт на майно, належне ОСОБА_7 , а саме: автомобіль марки «AUDI», моделі «A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , 2011 року випуску, сірого кольору, придбаний нею на підставі договору купівлі-продажу №3541/2022/3445680 від 07.10.2022, який є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В обґрунтування поданого клопотання, зазначено, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

За вчинені кримінальні правопорушення, передбачене виключно позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна в ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у власності дружини ОСОБА_10 , ОСОБА_7 перебуває транспортний засіб - автомобіль марки «AUDI», моделі «A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , 2011 року випуску, сірого кольору, придбаний нею на підставі договору купівлі-продажу №3541/2022/3445680 від 07.10.2022.

Крім того, встановлено що 02 жовтня 2010 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 укладено шлюб, отже відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям у шлюбі є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, або законом.

За наслідком розгляду вказаного клопотання, ухвалою слідчого судді накладено арешт із забороною розпорядження та відчуження на автомобіль марки «AUDI», моделі «A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , 2011 року випуску, сірого кольору, належний ОСОБА_7 .

В обґрунтування вказаного рішення, слідчим суддею зазначено, що вказаний автомобіль придбаний ОСОБА_7 07.10.2022, тобто під час перебування у шлюбі із підозрюваним ОСОБА_10 ; це майно не є речами індивідуального користування та не виключено з цивільного обороту; відомостей про поділ майна та розмір часток кожного з подружжя немає, таким чином наявні підстави для накладення арешту на майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та до частки підозрюваного може бути застосована конфіскація.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій між іншого просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності пропуску строку зазначає, що вказане рішення було прийнято без виклику сторони скаржника, тому об`єктивно дізнатися про факт винесення вказаної ухвали ОСОБА_7 могла лише після отримання її копії направленої судом поштою, яка була отримана нею 18.02.2024.

Таким чином, на переконання апелянта строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

За наслідком розгляду апеляційної скарги представник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого, на якому не була представлена, а ні власниця майна ОСОБА_7 а ні її представник, не врахував наявну судову практику у справах про поділ майна подружжя, яка вказує на те, що придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання такого майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя.

Вказаний автомобіль придбаний ОСОБА_7 - 07.10.2022

З початку війни та на протязі березня - вересня 2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_10 взагалі не проживали разом , остання переїхала до Болгарії де особисто самостійно заробляла кошти та отримувала щомісячні виплати у сумі 450 евро , що підтверджується відповідними документами.

Крім того її бабусею ОСОБА_12 , 1938 р.н. в червні 2022 р. був проданий будинок та особистий земельний участок з виручених від продажу грошей ОСОБА_7 було подаровано 200 000 (двісті тисяч гривен).

За вказані кошти остання по поверненню в України і придбала вищевказаний автомобіль - тобто кошти на які придбаний вказаний автомобіль не є спільною сумісною власністю, а є коштами ОСОБА_7 (особистими), вказане майно є її особистим придбаним на власні кошти зароблені не в період спільного проживання з ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_7 не є підозрюваною а ні свідком по справі .

Суд в своїй ухвалі послався на норми статті 49 кримінально - виконавчого кодексу де в частині 1 зазначено, що конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, але не зазначив, що все ж таки вказана норма стосується виконання покарання за вироком суду в даному випадку вироку по справі не має, а ОСОБА_10 є лише підозрюваним по справі.

На думку апелянта сторона обвинувачення не довела в судовому засіданні факт відношення вказаного автомобіля до спільного майна (власності) навмисно при цьому не викликавши в судове засідання заявницю, яка б повністю спростувала їхні доводи.

З наведених підстав представник вважає, що арешт на майно ОСОБА_7 накладено помилково (через викривлення слідчим інформації щодо начебто його відношення до спільної сумісної власності, що не відповідає дійсності), тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна.

Заслухавши суддю доповідача, володільця майна та його представника у підтримку своїх апеляційних вимог, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У поданій апеляційній скарзі представник володільця майна зазначив, що розгляд клопотання відбувся 12 січня 2024 року без участі власника майна та її представника. Копію повного тексту ухвали про арешт майна ОСОБА_7 отримала 18.02.2024. Тобто, до цього часу остання була позбавлена можливості оскаржити ухвалу слідчого судді.

Враховуючи, що копія ухвали слідчого судді була отримана ОСОБА_7 18.02.2024, (що підтверджується роздруківкою інтернет-сервісу «Укрпошта», а апеляційна скарга її представником була подана 23.02.2024, тобто в межах п`ятиденного строку на апеляційне оскарження, а тому пропущений строк підлягає поновленню.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання та ухвали слідчого судді, СВ ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове слідство в кримінальному провадженні №0000040 від 01.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_10 06.01.2024 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Слідчий у кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, належного ОСОБА_7 , а саме: автомобіль марки «AUDI», моделі «A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , 2011 року випуску, сірого кольору, придбаний нею на підставі договору купівлі-продажу №3541/2022/3445680 від 07.10.2022, який є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.01.2024 клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вищевказаний автомобіль, оскільки внаслідок вчинених кримінальних правопорушень ОСОБА_10 , спричинена матеріальна шкода в особливо великих розмірах та те, що покарання передбачене виключно позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна та з метою уникнення відчуження даного майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що сторона обвинувачення не довела в судовому засіданні факт відношення вказаного автомобіля марки до спільного майна (власності) є безпідставними, оскільки ОСОБА_10 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 02.10.2010.

При цьому, автомобіль марки «AUDI», моделі «A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , 2011 року випуску, сірого кольору, придбаний ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу №3541/2022/3445680 від 07.10.2022, а отже є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

За вказаних обставин апеляційні доводи про те, що ОСОБА_7 придбала автомобіль за власні кошти, що арешт на майно ОСОБА_7 накладено помилково та те, що ухвала слідчого судді незаконна - є безпідставними та необґрунтованими.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є помилковими.

Крім цього, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та апеляційним судом не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000040, необхідно залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 376, 117, 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді задовольнити.

Поновити представнику власника майна адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.01.2024 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000040.

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.01.2024 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000040, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4