Справа № 303/4330/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/367/24 за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2024.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000695 від 19.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 19.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000695 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.05.2024 о 13 год 35 хв надійшло повідомлення від екіпажу ПП-5 про те, що 18.05.2024 о 13 год 35 хв за адресою м. Мукачево, вул. Берегівська-об`їздна, було зупинено транспортний засіб марки «SCANIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_6 який перевозив винно-горілчані вироби без відповідних документів акцизу, які було вилучено.

В подальшому, 18.05.2024 при проведенні огляду місця події вищезазначений транспортний засіб разом з вантажем, який знаходився в його закритому кузовному приміщенні, було вилучено. Крім того, було вилучено свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 , товарно-транспортну накладну на переміщення алкогольних напоїв № Р625 від 18.05.2024, видаткові накладні від 20.05.2024 за номерами 3296, 2775, 3011, 3051, 2993, 2774, 3057, 3103, 3112, 2842, 3368, 3366, 3367, 3369, 3370, 3371.

Постановою слідчого СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 19.05.2024, транспортний засіб марки «SCANIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 , товарно-транспортна накладна на переміщення алкогольних напоїв № Р625 від 18.05.2024, видаткові накладні від 20.05.2024 за номерами 3296, 2775, 3011, 3051, 2993, 2774, 3057, 3103, 3112, 2842, 3368, 3366, 3367, 3369, 3370, 3371 визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000695 від 19.05.2024.

-2-

Враховуючи наявність достатніх підстав уважати, що вилучені речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на вказане вище майно.

Відмовляючи у задоволення клопотання, слідчий суддя вказав на відсутність підстав для накладення арешту на майно, яке вилучено 19.05.2024 під час проведення огляду місця події. При цьому слідчим суддею констатовано, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів. Відповідно, для наявності хоча б якихось ознак даного кримінального правопорушенні в даному випадку необхідно встановити, що мало місце перевезення саме незаконно виготовлених алкогольних напоїв. Однак, як вбачається з доданих до клопотання документів, підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань був факт перевезення алкогольних напоїв «без документів акцизу», оскільки видаткові накладні на вантаж були датовані 20.05.2024. При цьому, слідчим не надано оцінку тому, що інші документи на вантаж, зокрема товарно-транспортна накладна, наявні й до них жодних зауважень немає і чим саме такі обставини вказують на факт перевезення незаконно виготовленої продукції, слідчим не доведено. Крім того, з доданих представником власника майна документів, зокрема митних декларацій на товар, вбачається, що горілчані вироби, які знаходяться в вилученому автомобілі, були імпортовані товариством в Україну з-за кордону, відповідно майно є законно виготовленим, придбаним товариством на законних підставах і законно переміщувалося територією України. у зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність слідчим наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення будь-якого кримінального правопорушення, тому внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за ч. 1 ст. 204 КК України є безпідставним, відповідно, неправомірним було і вилучення вказаного у клопотанні майна.

В апеляційній скарзі прокурор Мукачівської окружної прокуратури просить ухвалу слідчого судді від 23.05.2024 скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно, а саме: транспортний засіб марки «SCANIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 , товарно-транспортна накладна на переміщення алкогольних напоїв № Р625 від 18.05.2024, видаткові накладні від 20.05.2024 за номерами 3296, 2775, 3011, 3051, 2993, 2774, 3057, 3103, 3112, 2842, 3368, 3366, 3367, 3369, 3370, 3371. Посилається на аналогічні доводи, що і слідчий у клопотання про накладення арешту на майна. Вважає, що на даний час наявні підстави для накладення арештну на вказане у клопотанні майна з метою забезпечення речових доказів та проведення експертиз.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, власника майна та його представника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того, враховується і заява прокурора про можливість розгляду апеляційної скарги за його відсутності.

-3-

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з клопотання, СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 19.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000695 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

У межах зазначеного кримінального провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно - транспортний засіб марки «SCANIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 , товарно-транспортну накладну на переміщення алкогольних напоїв № Р625 від 18.05.2024, видаткові накладні від 20.05.2024 за номерами: 3296, 2775, 3011, 3051, 2993, 2774, 3057, 3103, 3112, 2842, 3368, 3366, 3367, 3369, 3370, 3371, які були оглянуті та вилучені в ході огляду місця події 18.05.2024.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За приписами до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про

-4-

володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 170-173 КПК України, з`ясував усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні слідчим доводи про накладення арешту на майно: транспортний засіб марки «SCANIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 , товарно-транспортну накладну на переміщення алкогольних напоїв № Р625 від 18.05.2024, видаткові накладні від 20.05.2024 за номерами: 3296, 2775, 3011, 3051, 2993, 2774, 3057, 3103, 3112, 2842, 3368, 3366, 3367, 3369, 3370, 3371 та прийшов до вірного висновку про не доведення слідчим необхідності арешту, зазначеного у клопотанні майна, у зв`язку з відсутністю обґрунтування мети та підстав у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна відповідно до вимог ст. 170, 171 КПК України.

Колегія суддів уважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника та володільця майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

З матеріалів судового провадження вбачається, що всупереч вимогам ст. 132 КПК України, слідчий у клопотанні не вказав і не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. При цьому клопотання слідчого не містить за своїм змістом правових підстав, за якими арешт майна в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.

Слідчий не довів, що транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію та документи на товар, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і що їх арешт є єдиним можливим засобом їх дослідження і збереження як доказів кримінального правопорушення. Не доведено прокурором і те, що вказане у клопотанні майно може підлягати спеціальній конфіскації, конфіскації, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також звернуте у відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Жодного доказу, який підтвердив би припущення слідчого про незаконне придбання, отримання чи незаконний збут майна, одержаного кримінально протиправним шляхом, а також доводів на користь висновку про розумність та співмірність арешту вказаного у клопотанні майна завданням цього кримінального провадження у матеріалах, які надані слідчому судді в обґрунтування клопотання, немає.

-5-

Більш того, встановлено, що слідчим внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів.

Відповідно, на наявності хоча б якихось ознак даного кримінального правопорушення в даному випадку необхідно встановити, що мало місце перевезення саме незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Однак, як вбачається з доданих до клопотання документів, підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань був факт перевезення алкогольних напоїв без документів акцизу, оскільки видаткові накладні на вантаж були датовані 20.05.2024.

При цьому, слідчим не надано оцінку тому, що інші документи на вантаж, зокрема товарно-транспортна накладна наявна і до неї жодних зауважень в органу досудового розслідування не було, і яким чином такі обставини вказують на факт перевезення незаконно виготовленої продукції, слідчим не доведено.

Крім того, з доданих представником власника майна документів, зокрема митних декларацій на товар вбачається, що горілчані вироби, які знаходились у вилученому транспортному засобі, були імпортовані Товариством в Україну з-за кордону, відповідно майно є законно виготовленим, придбаним Товариством на законних підставах і законно переміщувалося територією України.

За таких обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність обґрунтованої підозри щодо вчинення будь-якого кримінального правопорушення, безпідставність внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 204 КК України є безпідставним, а відтак і неправомірність вилучення вказаного у клопотанні майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів уважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя правильно врахував той факт, що клопотання слідчого не містить обґрунтування мети і підстав для арешту відповідно до вимог ст. 170, 171 КПК України, відтак рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст. 170-173 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і накладення арешту на майно в арешті якого відмовлено.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час розгляду судової справи прокурор не заявляв клопотань про приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували обґрунтованість доводів поданого ним клопотання чи могли б істотно вплинути на вищевказані висновки апеляційного суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-6-

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Мукачівської окружної прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2024 про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000695 від 19.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді