Ухвала

Іменем України

10 липня 2024 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , (дистанційно), ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 погоджене з прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004283 від 10 листопада 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України -

встановив:

08 липня 2024 року до слідчого судді надійшло вищевказане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, по кримінальному провадженню №0004283, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2023 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що директор Благодійної організації «Благодійний фонд» Щасливі люди української землі» ОСОБА_5 , за невстановлених органом досудового розслідування обставин, діючи умисно, спільно, за попередньою змовою групою осіб із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

У цілях безпеки, зменшення ризику та для прикриття своїх протиправних дій, пов`язаних із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 став використовувати діяльність третіх осіб. З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_5 , у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, залучив до такої протиправної діяльності третіх осіб, з якими перебуває у довірливих відносинах.

Протиправна діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_8 полягала у наступних діях:

1) пошуку військовозобов`язаних громадян України, які бажали потрапити на територію Європейського Союзу з різних причин, однак не мали правових підстав для виїзду за кордон в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан»;

2) подачі заявок із фіктивними відомостями на внесення вищевказаних осіб до інформаційної системи «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека (далі - система «Шлях»), як водіїв-волонтерів БО «БФ» Щасливі люди української землі»»;

3) переправленні їх через державний кордон України у міжнародних пунктах пропуску в межах Львівської області, забезпечуючи їх транспортними засобами та супроводжуючи під час перетину державного кордону, в ході чого надаючи поради та вказівки щодо місця і часу його перетину, інструктуючи при цьому щодо порядку дій під час проходження контрольних операцій у пунктах пропуску.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 достовірно знаючи, що у підшуканих ними військовозобов`язаних осіб, які мали намір виїхати за межі території України, немає на те законних підстав, в умовах дії правого режиму «Воєнний стан», усвідомлюючи, що наявність відомостей про особу в інформаційній системі «Шлях», відповідно до п. 28 Правил перетинання державного кордону, надаватиме їм право на безперешкодний виїзд за межі території України, ОСОБА_5 , за сприянням ОСОБА_8 , який підшукував військовозобов`язаних осіб для незаконного перетину ними державного кордону України, оформляв таких осіб на посади водіїв-волонтерів БО «БФ» Щасливі люди української землі»» для доставки гуманітарної допомоги з-за кордону, всупереч вимог ст. 7 Закону України «Про волонтерську діяльність», оскільки розумів, що останні не здійснюватимуть визначені їм обов`язки, а основною метою оформлення їх на вказану посаду було забезпечення внесення відомостей щодо них до інформаційної системи «Шлях», з метою подальшого незаконного перетину такими державного кордону України.

З метою реалізації протиправної діяльності та незаконного збагачення, ОСОБА_8 будучи організатором діяльності, пов`язаної із незаконним переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України вчинив дії спрямовані на отримання грошових коштів та необхідних документів від підшуканих ними військовозобов`язаних осіб за організацію незаконного переправлення їх через державний кордон України, після чого, у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, передавав ОСОБА_5 грошові кошти та документи отримані від цих осіб за організацію незаконного перетину державного кордону України, приймав участь в зустрічах з цими особами, на яких обговорювались питання щодо вартості незаконного перетину державного кордону України, процедури внесення їх до системи «Шлях», надавав вказівки щодо умов та порядку проходження державного кордону України у відповідних пунктах пропуску.

За вказаних обставин, реалізуючи спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 вчинив злочин за наступних обставин.

З метою досягнення єдиної з ОСОБА_5 злочинної мети, маючи умисел на організацію незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через держаний кордон України, шляхом внесення неправдивих відомостей до системи «Шлях» та отримання відповідного дозволу для перетину державного кордону України на час дії воєнного стану ОСОБА_8 13 лютого 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поряд із залізничним вокзалом в м. Київ, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 зустрівся із ОСОБА_9 .

В ході бесіди ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_9 підготувати відповідні документи, які не відповідають дійсності, для підготовки листа до Запорізької обласної військової адміністрації про прийняття рішення про виїзд за межі України та включення до системи «Шлях» ОСОБА_9 в якості водія для доставки гуманітарної допомоги з-за кордону для БО «БФ» Щасливі люди української землі»» з метою забезпечення безперешкодного незаконного перетину ОСОБА_9 державного кордону України для власних цілей, не пов`язаних з гуманітарною допомогою. При цьому ОСОБА_8 надав усні гарантії виконання зазначених зобов`язань та повідомив, що за послуги з організації незаконного перетину ОСОБА_9 державного кордону України необхідно заплатити грошові кошти в загальній сумі 6000 доларів США та надати копії документів, а саме: закордонного паспорту громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія, на що ОСОБА_9 , будучи залученим до конфіденційного співробітництва в порядку ст. 275 КПК України, надав свою добровільну згоду.

В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, 26.02.2024 в ході телефонної розмови з ОСОБА_9 повідомив, що грошові кошти за послуги з організації незаконного перетину державного кордону України необхідно буде передати в три етапи, а саме: на початку необхідно буде передати 40000 (сорок тисяч) гривень, після чого ОСОБА_9 отримає посвідчення волонтера, як підтвердження раніше наданих ОСОБА_8 гарантій. Через деякий час в заздалегідь обумовлені дати ОСОБА_9 має передати грошові кошти в еквіваленті, що дорівнює 2000 (двом тисячам) доларів США та 3000 (трьом тисячам) доларів США. Також ОСОБА_8 повідомив, що першу частину грошових коштів у сумі 40000 (сорок тисяч) гривень та копії документів ОСОБА_9 має передати 27.02.2024 дружині ОСОБА_8 ОСОБА_10 .

27.02.2024 ОСОБА_9 знаходячись на відкритій ділянці місцевості поряд з багатоповерховим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_4 , приблизно о 14 годині 35 хвилин зустрівся з дружиною ОСОБА_8 ОСОБА_10 , яка не була обізнана про протиправну діяльність свого чоловіка ОСОБА_8 , де в ході зустрічі, за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , надав останній грошові кошти у сумі 40000 (сорок тисяч) гривень та копії документів, а саме копію закордонного паспорту громадянина України для виїзду за кордон та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , які ОСОБА_10 в подальшому передала своєму чоловікові ОСОБА_8 .

В подальшому, у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 фотокопії документів, а саме копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 , копію посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , які необхідні для виготовлення пакету недостовірних документів для виїзду за кордон, перелік яких передбачений п. 28 Правил, а також грошові кошти у сумі 40000 (сорок тисяч) гривень отримані ОСОБА_8 від останнього 27.02.2024.

Після чого ОСОБА_5 , реалізуючи спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел, направлений на підготовку засобів, які надають право на здійснення перетину державного кордону України військовозобов`язаним особам, надав вказівку невстановленій в ході досудового розслідування особі, у невстановлений в ході досудового розслідування час, підготувати та видати волонтерське посвідчення БО «БФ» Щасливі люди української землі»» на ім`я ОСОБА_9 . Після виготовлення волонтерського посвідчення ОСОБА_5 повідомив про це ОСОБА_8 .

12.03.2024 ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, зателефонував ОСОБА_9 , та в ході розмови повідомив останньому, що на днях ОСОБА_9 буде спрямовано волонтерське посвідчення на відділення ТОВ «НОВА ПОШТА», яке розташоване у м. Краматорську Донецької області. 14.03.2024 ОСОБА_9 у відділенні нової пошти у м. Краматорську Донецької області отримав волонтерське посвідчення на його ім`я, відповідно якого він є «волонтером» БО «БФ» Щасливі люди української землі», за підписом директора організації ОСОБА_5 .

20.03.2024 ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_9 та в ході розмови повідомив про необхідність передати наступну частину грошових коштів у сумі 97000 (дев`яносто сім тисяч) гривень, та проведення їх особистої зустрічі в квітні 2024 року у м. Краматорську Донецької області, під час якої ОСОБА_8 отримує грошові кошти від ОСОБА_9 та повідомить про подальші дії, необхідні для завершення незаконного перетину державного кордону України останнім.

В подальшому, з метою реалізації спільної із ОСОБА_5 злочинної діяльності, 21.04.2024 приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_4 , де останній передав ОСОБА_8 другу частину грошових коштів в сумі 97000 (дев`яносто сім тисяч) гривень за вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_5 дій, направлених на реєстрацію особи ОСОБА_9 в інформаційній системі «Шлях», як водія-волонтера БО «БФ» Щасливі люди української землі»». Після отримання грошових коштів, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 про те, що його особисті дані будуть внесені до інформаційної системи «Шлях», за допомогою якої ОСОБА_9 зможе безперешкодно перетнути державний кордон України.

Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_8 злочинного умислу, спрямованого на організацію перетину державного кордону України військовозобов`язаними особами, з корисливою метою, ОСОБА_5 , отримавши, у невстановлений органом досудового розслідування час та місці від ОСОБА_8 грошові кошти, які надав ОСОБА_9 , на виконання своїх зобов`язань перед ОСОБА_9 , ОСОБА_5 подав документи ОСОБА_9 до Львівської обласної військової адміністрації для внесення даних до інформаційної системи «Шлях», за допомогою якої ОСОБА_9 зможе здійснити безперешкодний перетин державного кордону України як волонтер.

В подальшому, 29.04.2024 приблизно о 20 годині 35 хвилин ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_9 та в ході розмови повідомив про те, що питанням його перетину через державний кордон України буде займатись він особисто та всі питання вирішувати безпосередньо із ним та в ході розмови надав ОСОБА_9 вказівки щодо порядку вчинення дій, направлених на незаконний перетин ОСОБА_9 державного кордону України як волонтера БО «БФ» Щасливі люди української землі»», який повинен здійснитись через пункт пропуску «Шегині», розташований на території Львівської області.

Таким чином, ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел із ОСОБА_8 , спрямований на організацію перетину державного кордону України ОСОБА_9 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки через зміни в законодавстві за відсутністю штрих-коду у військовому квитку ОСОБА_9 , ОСОБА_5 не отримав дозвільні документи від Львівської обласної військової адміністрації на перетин державного кордону України шляхом внесення відомостей в інформаційну систему «Шлях».

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у закінченому замаху на вчинення організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

05 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, протоколами огляду, матеріалами НСРД, документами та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Статтею 183 ч. 1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Отже, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав та наполягав на їх задоволенні.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисники заперечували щодо клопотання сторони обвинувачення. Сторона захисту наголосила, що прокурор не довів наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, їх підзахисний не має наміру переховуватись від суду. Просили застосувати альтернативний запобіжний захід.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведене, що повідомлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами клопотання, а саме допитами свідків, протоколами огляду, матеріалами НСРД, документами та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Таким чином, існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкримінований йому злочин.

Проте слідчий суддя наголошує, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведене, що обґрунтовано існує ризик, що підозрюваний користуючись відсутністю контролю за його діями, а також перебуванням на значній віддаленості від місця знаходження органу досудового розслідування, діючи із помсти до свідків вчинити щодо них кримінальне правопорушення, що певним чином може відобразитися на об`єктивність досудового розслідування вразі впливу (погрози, умовляння, підкупу тощо) на останнього.

Інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчим суддею не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Розглядаючи питання щодо обрання підозрюваному альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: середній вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки за місцем мешкання; майновий стан; відсутність повідомлень про підозру у інших кримінальних провадженнях, приходжу до висновку про можливість визначення підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та є можливим за приписами п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до суду, прокурора, слідчого із встановленою періодичністю або за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого. прокурора або суду; повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 погоджене з прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004283 від 10 листопада 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів), до 07 вересня 2024 року включно з утриманням в умовах ДУ УВП №4.

Клопотання сторони захисту про застосування відносно ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.

Одночасно обрати ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) прибувати до суду, прокурора, слідчого із встановленою періодичністю або за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого. прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняються з-під варти (гауптвахти) після внесення застави.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі відділу ВСП.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1