Справа № 587/398/22
УХВАЛА
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за місцем фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто у спричиненні потерпілому ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень.
22 листопада 2023 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, встановлених ст. 49, 106 КК України та закриття провадження у справі.
В судовому засіданні 29 лютого 2024 року захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 підтримали клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки обвинувачений, скориставшись своїм правом, просить закрити кримінальне провадження з підстав, передбачених законом.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_4 вважав, що клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності має бути розглянуто після вирішення його клопотання відносно ОСОБА_10 про зупинення провадження по справі у зав`язку з знаходженням ОСОБА_10 на військовій службі.
Заслухавши думку учасників судового провадження, з`ясувавши правові позиції сторін, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про закриття кримінального провадження за спливом строків давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є безальтернативним обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Слід також зазначити, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа N3598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Статтею 44 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
У відповідності з ст. 106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею ( ч. 1 ст. 106 КК України).
Щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості;
2) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 3) сім років - у разі вчинення тяжкого злочину; 4) десять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину ( ч. 2 ст. 106 КК України).
Відповідно до ст. 12 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд може звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 є кримінальним проступком, за яке передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; діяння, до якого відноситься інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, було вчинено 16 листопада 2021 року, тобто на даний час сплив встановлений ст. ст. 49, 106 КК України дворічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення було вчинене ним у неповнолітньому віці, відтак, кримінальне провадження відносно обвинуваченого необхідно закрити, звільнивши ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України, задовольнивши клопотання його захисника ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 49, 106, ч. 1 ст. 125 КК України, ст. ст. 284, 286, 288 КПК України, суд
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілому право на звернення до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1