Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010354 щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва,

громадянки України, що зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 2 червня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 02.06.2023 ОСОБА_6 визнана винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.191, ч.3 ст.191, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України.

Суд призначив ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.191 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати посаду касира підприємств, установ та організацій будь-якої форми власності на строк 2 роки і на підставі ст.75 КК України звільнив від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цим же вироком ОСОБА_6 звільнена від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , який просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.191 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, на строк 2 роки і на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, поклавши на неї такі обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Також прокурор просить звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

В суді апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_6 заявила клопотання про закриття кримінального провадження щодо неї за ч.1 ст.191, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України у зв`язку із звільненням її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, колегія суддів вважає, що його належить задовольнити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_6 привласнила майно, а саме, грошові кошти, які належали ТОВ "ПІ.ДІ.ЕМ" і були їй ввірені, та підробила офіційні документи за наступних обставин.

22 січня 2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні ТОВ "ПІ.ДІ.ЕМ", а саме, магазину "Поляна", розташованому на АДРЕСА_2 , будучи особою, якій ввірено матеріальні цінності товариства відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 17.12.2015, укладеного між ТОВ "ПІ.ДІ.ЕМ" в особі директора ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (Нагієвою), посадової інструкції касира торгового залу, затвердженої директором ТОВ "ПІ.ДІ.ЕМ" від 04.01.2016, підписаних ОСОБА_6 , мала безперешкодний доступ до грошових коштів товариства, які отримувала від покупців, та касових книг, які відповідно до інструкції вона веде.

У цей день у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на робочому місці, у ОСОБА_6 виник умисел на привласнення ввіреного їй майна, яке належало ТОВ "ПІ.ДІ.ЕМ", реалізуючи який вона порушила п.п.1, 2, 3, 5, 23 обов`язків касира торгового залу, зазначених у посадовій інструкції, підробила записи у касовій книзі, а саме, внесла завідомо неправдиві відомості про суму видатку грошових коштів, вказавши суму 3 167 грн. 23 коп. під час інкасації працівниками ПАТ "ПриватБанк", засвідчила своїми підписами та передала останнім грошові кошти в сумі 2 317 грн. 23 коп. Після цього ОСОБА_6 у цей же день у невстановлений досудовим розслідуванням час на своєму робочому місці, маючи безперешкодний доступ до грошових коштів, які не передала працівникам ПАТ "ПриватБанк" під час інкасації, привласнила ввірені їй грошові кошти в сумі 850 грн., якими розпорядилась на власний розсуд, чим завдала ТОВ "ПІ.ДІ.ЕМ" матеріальної шкоди на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_6 суд кваліфікував за ч.1 ст.191 КК України - привласнення чужого майна, яке було ввірено особі; та за ч.2 ст.358 КК України - складання завідомо неправдивого офіційного документа.

Крім того, 12 квітня 2016 року, 18 квітня 2016 року, 25 квітня 2016 року, 27 квітня 2016 року, 28 квітня 2016 року, 02 травня 2016 року, 11 травня 2016 року, 13 травня 2016 року, 29 травня 2016 року, 06 червня 2016 року, 10 червня 2016 року, 13 червня 2016 року, 17 червня 2016 року, 24 червня 2016 року, 08 липня 2016 року, 13 липня 2016 року, 17 липня 2016 року, 18 липня 2016 року, 21 липня 2016 року, 24 липня 2016 року, 29 липня 2016 року, 01 серпня 2016 року, 08 серпня 2016 року, 10 серпня 2016 року, 11 серпня 2016 року, 14 серпня 2016 року, 18 серпня 2016 року, 21 серпня 2016 року, 23 серпня 2016 року, 25 серпня 2016 року, 28 серпня 2016 року, 29 серпня 2016 року, 30 серпня 2016 року, 04 вересня 2016 року, 11 вересня 2016 року, 16 вересня 2016 року, 18 вересня 2016 року, 22 вересня 2016 року, 28 вересня 2016 року та 02 жовтня 2016 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на робочому місці в приміщенні ТОВ "ПІ.ДІ.ЕМ", а саме, магазину "Поляна", розташованому на вул. Сирецькій, 5/3 в м. Києві, будучи особою, якій ввірено матеріальні цінності товариства, повторно підробила записи у касовій книзі, а саме, внесла завідомо неправдиві відомості про суми видатку грошових коштів, вказавши суми: 12.04.2016 - 21 162 грн. 30 коп., 18.04.2016 - 9 600 грн., 25.04.2016 - 4 295 грн. 55 коп., 27.04.2016 - 3 687 грн. 28 коп., 28.04.2016 - 7 366 грн. 80 коп., 02.05.2016 - 30 512 грн. 16 коп., 11.05.2016 - 8 879 грн. 30 коп., 13.05.2016 - 2 079 грн. 05 коп., 29.05.2016 - 9 027 грн. 63 коп., 06.06.2016 - 12 065 грн. 75 коп., 10.06.2016 - 1 232 грн. 42 коп., 13.06.2016 - 11 405 грн. 61 коп., 17.06.2016 - 12 187 грн. 40 коп., 24.06.2016 - 3 562 грн. 15 коп., 08.07.2016 - 6 821 грн. 23 коп., 13.07.2016 - 4 420 грн. 35 коп., 17.07.2016 - 16 786 грн. 72 коп., 18.07.2016 - 4 413 грн. 52 коп., 21.07.2016 - 8 284 грн. 40 коп., 24.07.2016 - 9 979 грн. 11 коп., 29.07.2016 - 5 481 грн. 97 коп., 01.08.2016 - 14 969 грн. 69 коп., 08.08.2016 - 4 858 грн. 45 коп., 10.08.2016 - 3 551 грн. 51 коп., 11.08.2016 - 13 148 грн. 90 коп., 14.08.2016 - 7 317 грн. 13 коп., 18.08.2016 - 6 372 грн. 64 коп., 21.08.2016 - 5 012 грн. 18 коп., 23.08.2016 - 8 732 грн. 15 коп., 25.08.2016 - 8 427 грн. 62 коп., 28.08.2016 - 4 702 грн. 66 коп., 29.08.2016 - 5 790 грн. 87 коп., 30.08.2016 - 6 229 грн. 72 коп., 04.09.2016 - 10 211 грн. 80 коп., 11.09.2016 - 16 524 грн. 84 коп., 16.09.2016 - 9 391 грн. 29 коп., 18.09.2016 - 13 157 грн. 82 коп., 22.09.2016 - 820 грн. 95 коп., 28.09.2016 - 6 529 грн. 41 коп. та 02.10.2016 - 11 290 грн. 53 коп. під час інкасації працівниками ПАТ "ПриватБанк", засвідчила своїми підписами в графах "Касир" та "Бухгалтер" і повторно привласнила різницю між приходом в магазин та видатком при інкасації ввірених їй грошових коштів: 12.04.2016 - 6 100 грн., 18.04.2016 - 2 010 грн., 25.04.2016 - 600 грн., 27.04.2016 - 1 150 грн. 28 коп., 28.04.2016 - 1 266 грн. 80 коп., 02.05.2016 - 5 000 грн. 06 коп., 11.05.2016 - 2 283 грн., 13.05.2016 - 700 грн. 05 коп., 29.05.2016 - 2 251 грн., 06.06.2016 - 2 850 грн., 10.06.2016 - 200 грн., 13.06.2016 - 4 200 грн., 17.06.2016 - 6 690 грн. 20 коп., 24.06.2016 - 2 322 грн. 15 коп., 08.07.2016 - 6 318 грн. 23 коп., 13.07.2016 - 1 180 грн., 17.07.2016 - 5 699 грн. 99 коп., 18.07.2016 - 4 413 грн. 52 коп., 21.07.2016 - 4 056 грн., 24.07.2016 - 5 855 грн. 99 коп., 29.07.2016 - 4 155 грн. 37 коп., 01.08.2016 - 4 900 грн. 19 коп., 08.08.2016 - 3 628 грн. 75 коп., 10.08.2016 - 700 грн. 01 коп., 11.08.2016 - 6 350 грн., 14.08.2016 - 3 000 грн., 18.08.2016 - 5 016 грн. 54 коп., 21.08.2016 - 2 172 грн. 68 коп., 23.08.2016 - 3 200 грн., 25.08.2016 - 2 518 грн. 65 коп., 28.08.2016 - 1 375 грн. 11 грн., 29.08.2016 - 2 540 грн. 87 коп., 30.08.2016 - 5 529 грн. 72 коп., 04.09.2016 - 5 093 грн. 49 коп., 11.09.2016 - 6 549 грн. 97 коп., 16.09.2016 - 1 863 грн. 44 коп., 18.09.2016 - 7 503 грн. 99 коп., 22.09.2016 - 820 грн. 95 коп., 28.09.2016 - 4 799 грн. 98 коп. та 02.10.2016 - 6 807 грн. 98 коп., якими розпорядилась на власний розсуд.

Цими діями ОСОБА_6 ТОВ "ПІ.ДІ.ЕМ" було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 143 674 грн. 96 коп.

Крім того, 05 жовтня 2016 року, 07 жовтня 2016 року, 09 жовтня 2016 року та 10 жовтня 2016 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на робочому місці в приміщенні ТОВ "ПІ.ДІ.ЕМ", а саме, магазину "Поляна", розташованому на просп. Оболонському, 21-Б (ТРЦ Дрім Таун) в м. Києві , будучи особою, якій ввірено матеріальні цінності товариства, повторно підробила записи у касовій книзі, а саме, внесла завідомо неправдиві відомості про суми видатку грошових коштів, вказавши суми: 05.10.2016 - 7 161 грн. 45 коп., 07.10.2016 - 5 038 грн. 78 коп., 09.10.2016 - 9 042 грн. 44 коп. та 10.10.2016 - 9 962 грн. 61 коп. під час інкасації працівниками ПАТ "ПриватБанк", засвідчила своїми підписами в графах "Касир" та "Бухгалтер" і повторно привласнила різницю між приходом в магазин та видатком при інкасації ввірених їй грошових коштів: 05.10.2016 - 2 000 грн., 07.10.2016 - 2 399 грн. 98 коп., 09.10.2016 - 5 336 грн. 94 коп. та 10.10.2016 - 3 499 грн. 01 коп., якими розпорядилась ними на власний розсуд.

Цими діями ОСОБА_6 ТОВ "ПІ.ДІ.ЕМ" було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 13 235 грн. 93 коп.

Вказані дії ОСОБА_6 суд кваліфікував за ч.3 ст.191 КК України - привласнення чужого майна, яке було ввірено особі, вчинене повторно; та за ч.3 ст.358 КК України - складання завідомо неправдивого офіційного документа, вчинене повторно.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності з вимогами ч.ч.1, 2 ст.285 КПК України, ч.1 ст.44 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

При цьому відповідно до вимог п.п.2, 3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Крім того, згідно з ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

За приписами цих норм, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, суд встановить, що закінчилися строки притягнення особи до кримінальної відповідальності, він повинен роз`яснити обвинуваченому право на звільнення від кримінальної відповідальності, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. І у разі, якщо обвинувачений звернеться з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, відповідно, закрити кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності. А у разі, якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі у загальному порядку і особа вироком суду звільняється від покарання.

Визнаючи ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України, та звільняючи її від кримінальної відповідальності за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, суд в повній мірі не дотримав цих вимог закону.

Суд вірно встановив, що згідно з ст.12 КК України у чинній редакції кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.358 КК України, є кримінальним проступком, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.191, ч.3 ст.358 КК України, є нетяжкими злочинами, з дня вчинення яких минуло більше п`яти років, і зазначив у мотивувальній частині вироку, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від покарання на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України. Разом з тим, у резолютивній частині вироку суд зазначив про звільнення ОСОБА_6 не від покарання, а від кримінальної відповідальності, що є неправильним.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 було роз`яснено її право на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження у цій частині, на що вона погодилась і подала відповідне клопотання.

Як вказано раніше, строки давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, закінчилися, при цьому перебіг давності не зупинявся і не переривався, а тому її належить звільнити від кримінальної відповідальності.

Згідно з ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Отже, вирок суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_6 винуватою у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, належить скасувати і закрити кримінальне провадження в цій частині у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 404, 407, 417 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 2 червня 2023 року щодо ОСОБА_6 в частині визнання її винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, скасувати і закрити кримінальне провадження в цій частині у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3