15.03.24 Справа № 469/1019/23
1-кп/469/158/24
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року смт. Березанка
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, відповідно до ст.89 КК України не судимого, не працює, інвалідності не має, утриманців не має, не одруженого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
встановив
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів. Підставою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту прокурор зазначив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились, не відпали та не перестали існувати, а також на неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу.
Відповідно до клопотання ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а саме у тому, що він 23 травня 2023 року близько 17.14 год., керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz 413 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» в напрямку від міста Миколаєва до міста Одеса, в межах села Щасливе Миколаївського району Миколаївської області, при наближенні до 91 км. автодороги грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 13.1 та дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 ПДР України ПДР України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, залежно від обраної швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого, намагаючись уникнути попутного зіткнення із задньою частиною напівпричепа, що перебував у з`єднанні з невстановленим вантажним автомобілем, який рухався попереду у попутному напрямку, усупереч вимогам вищевказаної дорожньої розмітки ПДР України, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався йому назустріч, в межах своєї смуги руху. Внаслідок вказаної ДТП пасажир автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 надав до суду клопотання про заміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , у якому просив змінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що у судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та визнав позовні вимоги потерпілої сторони, має постійне місце проживання з сім"єю, є військовозобов`язаним, проте визнаний непридатним до військової служби за станом здоров`я. Крім того, головним фактором необхідності зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання є бажання обвинуваченого ОСОБА_3 проходити службу в ЗСУ, але він не має можливості явки до РТЦК та СП, оскільки обмежений у вільному пересуванні без порушення покладених на нього обов`язків за рішенням суду. Крім того, прокурором не надано виняткових доказів, які б виправдовували подальше продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту.
Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.1, 2 ст.181 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором та слідчим не надано доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, то слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Враховуючи, що обвинувачений має постійне місце проживання, сім`ю, дотримувався умов раніше застосованого запобіжного заходу, відповідно до ст.89 КК України є несудимим та метою зміни запобіжного заходу на менш суворий, відповідно до позиції сторони захисту, є виконання обвинуваченим свого громадянського обов"язку, а також, відповідно до раніше наданих пояснень, забезпечення можливості відшкодування шкоди на користь потерпілих, суд вважає, що прокурором не доведено необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити, обравши обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_3 процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ст.177 КПК України, з покладенням на підозрюваного обов`язків, необхідність яких вбачається з матеріалів клопотання та доведена у судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 331, 369-372 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов"язання та зобов"язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, у провадженні якого перебуватиме це кримінальне провадження.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов"язки:
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні поза межами судових засідань;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених обов"язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Строк дії ухвали до 15 травня 2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: