Справа № 729/647/24 1-кп/729/104/24 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

13.06.2024 Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , будучи засудженим 05.06.2023 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 309 КК України, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , в один із днів вересня 2023 року у денний час, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, для подальшого особистого вживання, шляхом паління, знаходячись біля залізничної колії, яка знаходиться на околиці села Кобижча, за його присадибною земельною ділянкою, що за адресою АДРЕСА_1 , зірвав верхівки та гілки з листям із рослин, зовні схожих на дикоростучу коноплю, усвідомлюючи, що вони містять наркотичний засіб, тобто таким чином незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту.
В подальшому ОСОБА_4 , зірвані ним верхівки та гілки з листям рослини дикоростучої коноплі переніс до житлового будинку за місцем свого проживання, де їх висушив та частково подрібнив, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб, який згідно постанови КМУ №770 від 06.05.2000 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 86,627 г. та 34,806 г, а всього 121,433 г, що у відповідності до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 за № 512/4733, перевищує невеликий розмір, який ОСОБА_4 незаконно зберігав за місцем свого проживання без мети збуту, до вилучення його 11.01.2024, працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України, визнав повністю і показав, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин. Мети збуту він не мав. В скоєному щиро кається. На даний час все усвідомив та запевнив, що в подальшому не буде скоювати кримінальних правопорушень. Просив суд суворо не карати його та надати можливість виправитися.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України, відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.
У судовому засіданні встановлено, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ст.309 КК України, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, кількість вилученого наркотичного засобу, обставини його вчинення, особу винного, його сімейний та матеріальний стан, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав та щиро розкаявся, а також бажання і можливість стати на шлях виправлення.
Крім цього, суд приймає до уваги ту обставину, що внаслідок винних дій ОСОБА_4 не настало тяжких наслідків.
За висновком органу з питань пробації виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.
Призначаючи такий вид покарання, суд виходив із принципу законності, справедливості і індивідуалізації покарання, яке своїм видом буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення експертизи. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 ( тридцять чотири тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1893 (одну тисячу вісімсот дев`яносто три) гривні 20 копійок.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: сухі фрагменти гілок з листям та верхівкові частини рослинного походження, які зберігаються у камері зберігання речових доказів відділення поліції №2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1