Номер провадження: 11-сс/819/44/24 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0001513 від 24.10.2023 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29.12.2023, якою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Козачі Лагері, Олешківського р-ну, Херсонської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України такої, що немає судимості,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28.02.2024 включно із застосуванням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040,00 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень.

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, за таких обставин.

Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, у порушення вимог ст. 7 ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» якою передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці II Переліку затвердженого Постановою КМУ «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06.05.2000, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензії, незаконно, з невстановленої досудовим розслідуванням дати зберігала з метою збуту за адресою: АДРЕСА_2 наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,0739 г у трьох таблетках, які близько 11 год. 22 хв. 19.12.2023, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, у ході контролю за вчинення злочину, незаконно збула шляхом продажу за 500 гривень особі-закупнику, анкетні дані якої змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

Крім того, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, у порушення вимог ст. 7 ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» якою передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці II Переліку затвердженого Постановою КМУ «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06.05.2000, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензії, незаконно, повторно, з невстановленої досудовим розслідуванням дати, зберігала з метою збуту за адресою: АДРЕСА_2 наркотичний засіб, обіг якого обмежено мета дон (фенадон) масою 0,0728 г у трьох таблетках, які близько 15 год. 14 хв. 28.12.2023, знаходячись на сходах п`ятого поверху, в під`їзді АДРЕСА_4 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, у ході контролю за вчинення злочину, повторно, незаконно збула шляхом продажу за 500 гривень особі-закупнику, анкетні дані якої змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені повторно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 подав на неї апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що в судовому засіданні 29.12.2023 підозрювана ОСОБА_8 суду пояснила, що готова забезпечити належну процесуальну поведінку і повністю усвідомлює кримінально-правові наслідки невиконання обов`язків підозрюваної.

Так, прокурором не надано жодних належних та допустимих доказів існування ризиків імовірного переховування ОСОБА_8 , намірів впливу на інших учасників процесу, рівно як і обґрунтованого доказами припущення вчинення ОСОБА_8 іншого злочину, перебуваючи вже в процесуальному положенні підозрюваної.

Крім цього, однією з підстав обрання щодо ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу, є ступінь тяжкості інкримінованого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі як вид покарання у випадку пред`явленого обвинувачення і визнання судом винуватою.

Також звертає увагу суду на те, що оскаржувана ухвала суду не містить відомостей, які свідчили би про доведення і доведеність слідчим, прокурором неможливості застосування домашнього арешту, як і будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу в цілому.

Узагальнюючи свої доводи захисник вважає, що вказані обставини у своїй сукупності дають підстави вважати, що рішення суду не відповідає вимогам повноти і змістовності, а висновки суду фактичним обставинам справи, що вплинуло на правильність вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29.12.2023 про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволення клопотання слідчого через необґрунтованість.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про час розгляду справи шляхом надіслання повідомлень.

Клопотання про обов`язкову участь підозрюваної ОСОБА_8 в апеляційному розгляді від неї до апеляційного суду не надходило, а тому її участь не є обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, позицію захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 , слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до матеріалів провадження слідчим відділом ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001513 від 24.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України.

Згідно практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, §57).

28.12.2023 о 16:27 (фактичне затримання) ОСОБА_8 в порядку ст.208 КК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

29.12.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України, незаконне придбання, зберігання з метою збуту, незаконний збут наркотичних засобів, в тому числі вчинений повторно.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого, а саме:

1. протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що періодично вживає наркотики, які купує у ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 ;

2. протоколом огляду від 19.12.2023, згідно якого ОСОБА_9 для проведення оперативної закупки вручені грошові кошти;

3. протоколом огляду від 19.12.2023, згідно якого закупник ОСОБА_9 видав три таблетки білого кольору, які відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/122-23/4746-НЗПРАП від 21.12.2023, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), масою 0,0739 г.

4. протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення, та пояснив, що в ході проведення оперативних закупок придбав у ОСОБА_10 наркотичний засіб «метадон»;

5. протоколом оперативної закупки наркотичних засобів від 19.12.2023;

6. протоколом огляду від 28.12.2023, згідно якого ОСОБА_9 для проведення оперативної закупки вручені грошові кошти;

7. протоколом огляду від 28.12.2023, згідно якого закупник ОСОБА_9 видав три таблетки білого кольору, які відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), масою 0,0739 г.;

8. висновками експертів Херсонського НДЕКЦ від 21.12.2023 та 29.12.2023;

9. протоколом затримання ОСОБА_8 , в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 500 гривень: 5 купюр номіналом 100 гривень серії та номери: УА 9613343, УФ 6022302, УЦ 8424155, УР 0340775, УИ 9133035, які упаковано до сейф-пакету PSP 1169597, які вручались ОСОБА_9 для проведення оперативної закупівлі;

10. протоколом обшуку від 28.12.2023;

11. повідомленням про підозру ОСОБА_8 ;

12. іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Зазначені докази у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється.

Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та визнаних наявними слідчим суддею, апеляційний суд вважає безпідставними.

Метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству, тому позбавлені обґрунтованих підстав доводи захисника про недоведеність ризиків, оскільки для доведеності існування ризиків не є обов`язковою доведеність вчинення особою активних дій.

Тобто, доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

Так, у п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також необов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального провадження, під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п.32, Series A, № 182).

Як випливає зі змісту ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної, є безпідставними.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки вона підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України, є особою, яка відповідно до ст.89 КК України немає судимості, підозрюється у вчиненні ряду тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів за місцем свого мешкання та реєстрації, наявність у справі свідків зі зміненими анкетними даними, відсутність даних про офіційне працевлаштування ОСОБА_8 та, відповідно, про наявність у неї законних джерел для існування.

З урахуванням зазначених обставин, даних про особу підозрюваної ОСОБА_8 , а також тяжкості покарання, що загрожуватиме у разі визнання її винною у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що вона, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (зважаючи на покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним), може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які наразі не виявлені органом досудового розслідування; може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; знаходячись на свободі, може вчинити нове кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

А тому доводи апелянта про недоведеність обставин, з якими закон пов`язує застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які, на думку сторони захисту, призвели до порушення конституційних прав підозрюваної ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає безпідставними.

Дані про особу підозрюваної ОСОБА_8 , зокрема, які зазначені в апеляційній скарзі захисника, були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 є необхідним та достатнім для запобіганню існуючим ризикам та забезпечення її належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваної, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вмотивовано визначив розмір застави, а саме у 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 161 040, 00 гривень 00 коп.

Саме такий розмір застави, як вважає колегія суддів, здатен забезпечити, у разі її внесення, виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків і не може бути визнаний завідомо непомірним для підозрюваної.

Колегія суддів наголошує, що розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно ухвали, слідчий суддя, врахував дані про особу підозрюваної, обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, майновий стан підозрюваної, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч.5 ст.182 КПК України.

Виходячи з наведеного вище, слідчим суддею ухвалено рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 , яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ.

Отже, слідчий суддя врахував всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, та у відповідності до положень даної норми ухвалив обґрунтоване та законне рішення, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29.12.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 до 28.02.2024 включно залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4