Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/233/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.03.2024

інші учасники судового розгляду:

прокурор - ОСОБА_7 ,

заявник - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 08.03.2024 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просила зобов`язати уповноважену особу відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені у її заяві від 28.02.2024.

Скарга обґрунтована тим, що 28.02.2024 вона звернулася до Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області із заявою про злочин за фактом того, що 27.02.2024 начальник Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_8 в порушення всіх норм законодавства України, використовуючи своє службове становище, здійснив проти неї протиправні дії, змусивши без адвоката взяти аркуш паперу невідомого для неї документу, що призвело до її моральних страждань та гіпертонічного кризу. Оскільки відповідь на її заяву від 28.02.2024 щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення уповноважені особи відділу поліції №1 (м.Знам`янка) та Знам`янської окружної прокуратури в порушення ст.214 КПК України не надали, тому вона вимушена звернутися з даною скаргою.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.03.2024 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за її заявою від 28.02.2024, яка зареєстрована до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області 28.02.2024 за №1959.

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що уповноважені особи відділу поліції №1 (м.Знам`янка) дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили заяву ОСОБА_6 та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про наявність кримінального правопорушення.

З огляду на викладене та враховуючи, що за своїм змістом та суттю заява ОСОБА_6 від 28.02.2024 не є повідомленням про кримінальне правопорушення, а лише свідчить про категоричну незгоду ОСОБА_6 з виконанням та/або невиконанням, чи неналежним виконанням посадових обов`язків працівника прокуратури, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.03.2024 скаржник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та ухвалити нове апеляційне рішення.

Зазначає, що судове засідання незаконно провели без участі скаржника.

Слідчий суддя не звернув уваги на насилля над апелянтом з боку прокурора та поліцейського.

Заслухавши доповідача, скаржницю ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив відмовити в задоволені поданої скаржником апеляції, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

З підстав зазначених в апеляційній скарзі з приводу пропуску строку, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно із якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім цього, внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, положення ст. 214 КПК України, перебувають у тісному взаємозв`язку з ч.1 ст.2 та ст.11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя проаналізувавши заяву ОСОБА_6 , з`ясувавши обставини та надавши оцінку доказам, дійшов висновку, що зі змісту заяви ОСОБА_6 від 28.02.2024, поданої на ім`я начальника відділу поліції №1 (м.Знам`янка), її мотивація фактично зводиться до незгоди з діями прокурора ОСОБА_8 під час вручення ОСОБА_6 повістки про виклик на допит. При цьому, питання щодо внесення такої інформації до ЄРДР ОСОБА_6 у заяві не порушувала.

Посилання ОСОБА_6 у скаргі від 28.02.2024 на неправомірну поведінку прокурора не містить будь-яких об`єктивних та реальних даних, які б свідчили про наявність ознак суспільно небезпечного, винного, кримінально-караного діяння в діях працівника прокуратури, і фактично містить перелік подій, які мали місце 27.02.2024 та 28.02.2024, та свідчать про її невдоволення (незгоду) з порядком вручення повістки про виклик.

Разом з тим, діючим Кримінальним процесуальним кодексом України, передбачені спеціальні норми процесуального закону, які безпосередньо визначають порядок та строки оскарження судових рішень, винесених у кримінальному провадженні. Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування передбачений главою 26 КПК України.

Таким чином, відсутні підстави вважати заяву ОСОБА_6 від 28.02.2024 повідомленням про кримінальне правопорушення. Відтак, підстави для внесення відомостей за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 , що обумовлює необхідність залишення без задоволення і апеляційної скарги.

Таким чином, на думку колегії суддів оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.03.2024

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.03.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за її заявою від 28.02.2024, яка зареєстрована до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області 28.02.2024 за №195- без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2