Справа № 452/1714/19
Провадження № 1-в/452/54/2024
УХВАЛА

іменем України

14 червня 2024 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2024 року до Самбірський міськрайонний суд Львівської області надійшло подання заступника начальника Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді 80 годин громадських робіт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначеного вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 липня 2019 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. На обґрунтування подання зазначено, що вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 липня 2019 року у справі № 452/1714/19 ОСОБА_3 визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1360,00 грн. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львіської області від 28 грудня 2020 року за поданням Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області замінено засудженому ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу на покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

Розпорядження та ухвала надійшли до Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на виконання 05 лютого 2021 року. Відносно ОСОБА_3 були сфомовані матеріали особової справи №02/2021, було скеровано виклик для явки, згодом черговий виклик. Втім, засуджений ОСОБА_3 за даними викликами не з`явився. В ході виконання ухвали суду стало відомо, що ОСОБА_3 постановою відділу СКП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області від 23 листопада 2020 року оголошено у державний розшук.

04 квітня 2022 року до Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області надійшло повідомлення від Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області про припинення розшуку ОСОБА_3 у зв`язку із встановленням місця знаходження останього.

23 червня 2022 року Самбірським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області отримано довідку з ВЧ 3056 про те, що ОСОБА_3 проходить військову службу у даній військовій частині з 08 квітня 2022 року.

Згідно отриманої інформації ОСОБА_3 в період перебування на обліку до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи зазначене заступник начальника Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_3 у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання без його участі, подання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечував.

Засуджений ОСОБА_3 для участі в судовому розгляді не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заяв та клопотань не подавав.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали долучені до подання, суд встановив наступне.

Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 липня 2019 року у справі № 452/1714/19 ОСОБА_3 визнано виним у вчиненні кнримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1360,00 грн.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львіської області від 28 грудня 2020 року за поданням Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області замінено засудженому ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу на покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

Згідно матеріалів особової справи № 02/2021 засуджений ОСОБА_3 на виклики до Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» не з`являвся.

Постановою відділу СКП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області від 23 листопада 2020 року ОСОБА_3 оголошено у державний розшук на підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 грудня 2020 року у цивільній справі № 452/3304/20. 04 квітня 2022 року до Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області надійшло повідомлення від Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області про припинення розшуку ОСОБА_3 у зв`язку із встановленням місця знаходження останього.

Згідно довідки ВЧ 3056 від 23 червня 2022 року ОСОБА_3 проходить військову службу у даній військовій частині з 08 квітня 2022 року по час видачі довідки.

Разом з тим, згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 квітня 2024 року ОСОБА_3 перебував на військовій службі з 08.04.2022 року по 02.09.2022 року у ВЧ НОМЕР_1 .

За інформацією ОСК МВС України, в період перебування на обліку до кримінальної відповідальності не притягувався.

Оцінюючи вищезазначені матеріали, суд враховує наступне.

Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Виконання покарання у виді громадських робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно корисній праці і контролю за їхньою поведінкою відповідно до вимог цього Кодексу. Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації (ч. ч. 1-3 ст. 36 КВК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КВК України засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані: додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці; працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

За порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а також порушення громадського порядку,за яке засудженого було притягнуто до адміністративної відповідальності, до нього уповноваженим органом з питань пробації може бути застосоване застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. Стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України (ч. ч. 1, 2 ст. 40 КВК України).

Особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, а саме: два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України).

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються (ч. 3 ст. 80 КК України).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 4 ст. 80 КК України).

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 24.12.2015 (справа №5-324кс15) правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі ст. ст. 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

З огляду на це неприбуття для відбування покарання у виді громадських робіт саме по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

Існування в Кримінальному кодексі України цього виду звільнення від відбування покарання обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

Враховуючи той факт, що станом на 14 червня 2024 закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 липня 2019 року, факт ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання не встановлений вироком суду, тоді як останній нового злочину не вчинив, а тому суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 36-40 КВК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді 80 годин громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 липня 2019 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: