Справа № 441/662/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/98/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 12 січня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову від 03 січня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000120 від 20.02.2017 року,

за участю:

прокурора: ОСОБА_7 ,

заявника: ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 12 січня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову від 03 січня 2024 року про закриття кримінального провадження N 0000120 від 20.02.2017 року.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що в діях лікаря-терапевта приймального відділення КЗ ГРР Городоцька ЦРЛ ОСОБА_8 відсутні склади кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України та ч. 1 ст. 367 КК України.

На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 12 січня 2024 року скасувати; винести нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого від 03 січня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000120 від 20.02.2017 року.

По суті справи свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції неналежно досліджено матеріали кримінального провадження № 0000120 від 20.02.2017 року.

Апелянт зазначає, що слідча суддя в супереч вимогам законодавства при винесені оскаржуваної ухвали не дослідила належним чином порушення наказу інструкції МВС України та МОЗ України за №400/666 від 09.09.2009 року, які він зазначив у скарзі та просив дослідити належним чином, а саме: тематичне навчання та перепідготовка лікаря-терапевта ОСОБА_8 ; направлення ОСОБА_9 для проходження огляду на стан сп`яніння. Час та висновок щодо проведення даного огляду.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 щодо законності судового рішення, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Тому, враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника/потерпілого, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин, встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом ВП № 1 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000120 від 20.07.2017, за ознаками ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 377 КК України.

За наслідками проведених слідчих дій та зібраних доказів постановою слідчого від 03.01.2024 кримінальне провадження № 0000120 від 20.07.2017 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку із відсутністю ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 377 КК України.

Вказана постанова обґрунтована тим, що 23.10.2014 о 22:45 год. черговим лікарем КЗ ГРР Городоцька ЦРЛ ОСОБА_8 , за направленням слідчого ВР ДТП СУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_10 , було проведено медичний огляд ОСОБА_9 з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За результатами огляду лікарем ОСОБА_8 складено акт №533 від 23.10.2014. На момент огляду працівник медичного закладу керувалась інструкцією про проведення таких оглядів, затвердженою наказом МВС та МОЗ №400/666 від 09.09.2009.

Допитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_6 повідомив, що на його думку лікар ОСОБА_8 порушила інструкцію проведення огляду на стан сп`яніння та діяла з порушенням такої, а тому в її діях вбачаються ознаки злочинів, передбаченого ст.ст. 366, 367 КК України, оскільки лікар ОСОБА_8 вказала, що ОСОБА_9 не перебуває в стані алкогольного сп`янінні, у зв`язку з чим йому завдано матеріальної та моральної шкоди і від таких дій він являється потерпілим.

Будучи допитана як свідок ОСОБА_8 показала, що нею 23.10.2014 поводилось освідчення на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_9 , згідно скерування слідчого ВР ДТП СУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_10 . Працівники міліції доставили ОСОБА_9 в Городоцьку ЦРЛ, як в лікарню яка може проводити освідчення та знаходиться найближче до місяця події, після чого вона провела його оглядна стан алкогольного сп`яніння. В даному скеруванні не було зазначено про відібрання взірців крові чи сечі. ОСОБА_8 провела процедуру освідчення ОСОБА_9 за допомогою апарату «АЛКОНТ 01СУ» на вміст алкоголю у видихуваному повітрі, результат якого показав «0» проміле. Окрім цього ОСОБА_8 додала, що процедуру освідчення вона проводила на підставі інструкції та внутрішніх наказів. ОСОБА_8 не проводила освідчення ОСОБА_9 на стан наркотичного сп`яніння, оскільки в Городоцькій ЦРЛ були відсутні відповідні тести, а освідчення ОСОБА_9 вона проводила лише на стан алкогольного сп`яніння. У висновку і акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_8 вказала, що у ОСОБА_9 не виявлено ознак алкогольного сп`яніння. Працівникам міліції ОСОБА_8 повідомила, що у лікарні відсутня можливість проведення огляду водія для визначення стану наркотичного сп`яніння і порекомендувала їм звернутись в іншу установу, де б можна було провести таке освідчення у випадку необхідності. Що стосується відібрання в ОСОБА_9 зразків крові чи сечі, то вона таких не відбирала, оскільки не було відповідного доручення на відібрання таких зразків.

Будучи допитаним в статусі свідка ОСОБА_11 повідомив, що 23.10.2014 він перебував на чергуванні в складі інспектора ДПС ВДАІ з території обслуговування Городоцького району. В цей день в вечірній період біля АЗС «ОККО» відбулася дорожньо-транспортна пригода і він виїхав на місце події для охорони громадського порядку. На місці події був також присутній слідчий ВР ДТП, який дав скерування на проведення освідчення водія ОСОБА_9 та дав вказівку доставити останнього в Городоцьку ЦРЛ для проведення освідчення на стан алкогольного сп`яніння, що і було виконано. Під час освідчення ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_9 виявлено не було.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 показав, що 23.10.2014 близько 20 год. від чергового ГУ МВСУ у Львівській області він отримав повідомлення про смертельне ДТП в м. Городок. Після цього він виїхав на місце події де було встановлено, що ОСОБА_9 керуючи автомобілем «Мерседес Бенц» моделі «Спрінтер» р.н. НОМЕР_1 , проїжджаючи ділянку дороги по вул. Львівській в м. Городок поблизу будинку №543, розпочав виконувати маневр обгону попутних транспортних засобів і під час цього здійснив зіткнення із велосипедом під керуванням неповнолітнього ОСОБА_12 . Внаслідок отриманих травм неповнолітній ОСОБА_12 на місці пригоди помер. Після завершення огляду місця події було складено протокол і схему, які підписали поняті і водій ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_10 виписав скерування на проведення освідчення для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 . Дане скерування ОСОБА_10 передав працівникам ВДАІ, які були на місці пригоди. Після цього, працівники ВДАІ повезли ОСОБА_9 в найближчий заклад охорони здоров`я на освідчення, а саме в Городоцьку ЦРЛ. Під час освідчення було встановлено, що ОСОБА_9 був тверезим. Сам ОСОБА_10 не був присутнім під час проведення освідчення ОСОБА_9 та перебував на місці ДТП.

Згідно з Додатку 1 до наказу ГУОЗ ЛОДА № 822 від 18.11.2009 КЗ ГРР Городоцька ЦРЛ внесена в перелік лікувально-профілактичних закладів області, яким надається право проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до наказу Городоцької ЦРЛ № 60 від 02.01.2014 «Про порядок проведення медичних оглядів для встановлення у водіїв транспортних засобів та експертизи тимчасової непрацездатності у травмованих алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», черговий лікар ОСОБА_8 внесена в перелік лікарів, яким надано це право.

Крім цього, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні на вимогу Городоцького відділення Яворівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 28.03.2017 за №3389/54/20/0917 та на підставі звернення ОСОБА_6 , Департаментом охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації 12.04.2017 видано наказ за №268 «Про створення комісії з метою проведення перевірки фактів викладених у зверненні ОСОБА_6 », для перевірки законності висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарським препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_9 за №533 від 23.10.2014, складеної лікарем-терапевтом Городоцької ЦРЛ ОСОБА_13 .

Вказаною комісією з провідних спеціалістів Департаменту ЛОДА проведено перевірку відповідності висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарським препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_9 за №533 від 23.10.2014, складеної лікарем-терапевтом Городоцької ЦРЛ ОСОБА_14 , вимогам Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарським препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.09.2009 за №400/666.

За результатами проведеної перевірки комісією з провідних спеціалістів Департаменту ЛОДА складено довідку про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарським препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_9 за №533 від 23.10.2014, який складений лікарем-терапевтом Городоцької ЦРЛ ОСОБА_14 , відповідає вимогам Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарським препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.09.2009 за №400/666, а факти, викладені у зверненні ОСОБА_6 , не можна підтвердити, так як з часу огляду пройшов тривалий проміжок часу і висновок комісії може зробити тільки по записах в медичній документації.

З урахуванням наведеного слідчий дійшов висновку, що в діях лікаря-терапевта приймального відділення КЗ ГРР Городоцька ЦРЛ ОСОБА_8 відсутні склади кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України та ч. 1 ст. 367 КК України.

Крім того, покликання ОСОБА_6 про те, що слідчим не виконано ухвалу слідчого судді та не проведено допит свідка ОСОБА_9 під час досудового розслідування цього кримінального провадження, слідчим суддею не взято до уваги, оскільки ОСОБА_9 тривалий час перебував в розшуку у іншому кримінальному провадженні за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України, що виключає можливість його допиту слідчим, а тому слідчий суддя прийшов висновку, що не проведення допиту вказаного свідка, не спростовує висновків слідчого про відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України та не свідчить про незаконність або ж необґрунтованість постанови.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком слідчого судді, оскільки у відповідності до ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

При розгляді апеляційним судом скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 12 січня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову від 03 січня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000120 від 20.02.2017 року колегією суддів встановлено, що згідно з повідомленням сектору міжнародного поліцейського співробітництва Головного управління Національної поліції України у Львівській області, компетентними органами Республіки Польща 26.04.2023 затримано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.02.2024 заступник начальника ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 , за погодженням заступника начальника другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_16 , звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 діб.

16.02.2024 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова клопотання заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_17 - задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком до 60 діб, тобто до 15.04.2024 включно.

Отже у зв`язку з вищенаведеним вбачається, що в процесі проведення досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких слічий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Зокрема, не допитано свідка ОСОБА_9 з приводу проходження ним медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на момент закриття кримінального провадження останній перебував у розшуку, колегія суддів вважає, що без допиту свідка ОСОБА_9 неможливо встановити об`єктивну істину; повторно не допитано ОСОБА_6 , як свідка щодо відомостей про медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 , а також не встановлено яка саме шкода завдана ОСОБА_6 лікарем-терапевтом приймального відділення КЗ ГРР Городоцька ЦРЛ ОСОБА_8 . Також у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про виклик ОСОБА_6 на допит.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а досудове розслідування не є повним та всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого, підтверджуються матеріалами і підлягають в цій частині до задоволення.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ «розслідування повинно бути ефективним». Так, у справі «Аднаралов проти України» (Заява № 10493/12) ЄСПЛ зазначив, що розслідування має бути ретельним. Це означає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. вищезазначене рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.). Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (див. рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року). Будь - який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин та винних осіб, є загрозою недотримання цього стандарту.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.

З огляду на вказані вимоги кримінального процесуального закону, враховуючи встановлену під час апеляційного розгляду неповноту досудового розслідування, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, постанова слідчого про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді підлягають скасуванню, а матеріали кримінального провадження - направленню для здійснення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 12 січня 2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову від 03 січня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000120 від 20.02.2017 року - скасувати.

Постанову від 03 січня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000120 від 20.02.2017 року скасувати, а матеріали кримінального провадження направити для продовження досудового розслідування у відділ поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: