Дата документу 30.04.2024
Справа № 334/604/24
Провадження № 1-кс/334/1046/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , про скасування постанови прокурора,

установив:

25.04.2024 року представник потерпілої через систему «Електронний суд» звернувся до суду із скаргою на постанову прокурора від 18.04.2024 року. В обґрунтування скарги, зазначив, що слідчим Слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 06.07.2023 р. Підставою для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення стала заява приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про умисне невиконання ОСОБА_8 рішень по справі 334/2605/18 на користь ОСОБА_5 .

Скаржник вказує на те, що з 06.07.2023 досудове розслідування розслідується дуже повільно, оскільки були здійснені лише наступні процесуальні дії:

1. 26.07.2023 р. ОСОБА_5 визнано потерпілою;

2. 14.08.2023 р. відбувся допит потерпілої ОСОБА_9 ;

3. 21.02.2024 р. вже новий слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - ОСОБА_6 допитав заявника ОСОБА_7 в якості свідка.

Крім того, скаржник, не дивлячись на зволікання слідчого ОСОБА_6 , вважає, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів для повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

У зв`язку із цим представник потерпілої звернувся до прокурорів із клопотанням від 11.04.2024 про встановлення розумних, а саме: більш коротких строків здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 06.07.2023 р., а також про повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

У відповідь на вказане клопотання від 11.04.2024 він отримав на електронну пошту супровідний лист та додану до нього постанову прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 від 18.04.2024 р. про відмову у задоволенні клопотання, яку він вважає невмотивованою, а тому просить скасувати та зобов`язати прокурора вчинити вказані у клопотанні дії.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечила проти скарги представника потерпілої у повному обсязі, вказавши, що слідчий і прокурор є процесуально незалежними у здійснені своєї діяльності, а тому вимога щодо пред`явлення підозри за вказівкою потерпілої є необґрунтованою. Також вказала на те, що досудове розслідування здійснюється належно і будь-якої потреби у встановлені строків слідчому немає.

Заслухавши пояснення прокурора та представника потерпілої, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Статтею 2 КПК України визначено, що забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду є одними із завдань кримінального провадження.

Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист (частина 2 статті 114 КПК).

Згідно із приписами ч. 2 ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (у частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Положеннями частини шостої названої статті унормовано, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Строк досудового розслідування є одним з видів процесуальних строків.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18.10.2019 у справі №757/37346/18-к частина 6 статті 28 КПК містить спеціальну норму, за якою підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом. Ця норма кореспондує з положеннями частин 1, 2 статті 114 КПК, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист. Отже, передбачений частиною 2 статті 28 КПК обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі частини 6 статті 28 КПК, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень статті 114 КПК.

Отже, слідчий суддя має повноваження встановлювати строк досудового розслідування (зокрема, необхідний для закінчення досудового розслідування) за клопотанням, як підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, так і іншої особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, у якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що з моменту внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення 06.07.2023 року дійсно здійснено лише допит потерпілої та приватного виконавця, а наразі, за твердженням прокурора, направлено запити до органів податкової.

У грудні 2023 року прокурор вже відмовляла у задоволені подібного клопотання представника потерпілої щодо встановлення слідчому розумних строків, при цьому майже одночасно прокурор ініціювала відсторонення слідчого ОСОБА_10 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 06.07.2023 року, але незважаючи на це, слідчий ОСОБА_10 не був відсторонений, натомість призначено слідчого ОСОБА_6 .

Вказане свідчить про формальність дій прокурора, яка не забезпечила та не контролювала виконання власних вказівок.

Також, на переконання слідчого судді, факт відсторонення слідчого прокурором свідчить про визнання і самим прокурором того, що досудове розслідування здійснюється не належним чином, а тому відмова прокурора у встановлені розумних строків є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

У рішенні, ухваленому у справі «Меріт проти України» (Merit v. Ukraine) Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що стаття 13 гарантує ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі в разі порушення положень статті 6 параграфа 1 щодо розгляду справи упродовж розумного строку (рішення у справі «Кудла проти Польщі»). Суд звернув увагу на те, що засіб є «ефективним», якщо він може бути використаний або для прискорення ухвалення судом рішення у справі, або для забезпечення заявника відповідним відшкодуванням за затримку, яка вже допущена.

Отже, беручи до уваги викладені обставини, слідчий суддя вважає, що принцип розумності дотримання строків у рамках вказаного кримінального провадження був порушений, і існують об`єктивні підстави для встановлення розумного строку для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування.

Щодо вимоги представника потерпілої про зобов`язання прокурора повідомити про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України у кримінальному провадженні №0000034 від 06.07.2023, то слідчий суддя вважає її безпідставною та необґрунтованою, оскільки, по-перше, така процесуальна дія належить до виключної компетенції сторони обвинувачення, а, по-друге, нівелює взагалі роль слідчого судді у кримінальному провадженні, адже суперечить основним принципам кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст. 303-306, 308 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , про скасування постанови прокурора задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 від 18.04.2024 у кримінальному проваджені №0000034 від 06.07.2023 в частині відмови у задоволені клопотання про встановлення слідчому розумних, більш коротких строків.

Зобов`язати прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 встановити слідчому Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 розумні, тобто більш короткі строки здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 06.07.2023.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.05.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1