Справа № 211/1548/24
Провадження № 1-кп/211/376/24
У Х В А Л А
про зміну запобіжного заходу
08 травня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , оскільки строк тримання обвинуваченого під вартою спливає, а розгляд справи до цієї дати закінчити неможливо, зазначила, що наразі збережені ризики, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого саме такого запобіжного заходу на стадії досудового розслідування.
Захисником ОСОБА_7 було заявлено клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, в обгрунтування якого зазначив, що його підзахисний тривалий час тримається під вартою, а прокурором не доведено наявність ризиків, на яких він наголошує. ОСОБА_3 має тісні соціальні зв`язки, як з сім`єю опікуна ОСОБА_8 , так і з дітьми, з якими проживав, допомагає з доглядом та утриманням дітей. За місцем проживання характеризується позитивно. Крім того, під час перебування під вартою, загострилися захворювання і він потребує лікування, що підтверджується медичними довідками. ОСОБА_3 співпрацював зі слідством, допомагав встановити усі обставини справи, давав покази, щиро кається у скоєному. До початку повномасштабної війни ОСОБА_3 працював електрогазозварювальником, наразі виконує громадянський обов`язок із захисту Батьківщини, раніше не судимий, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, які потребують батьківського догляду, фінансового утримання. На підставі викладеного просить задовольнити клопотання.
Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_3 перебуває під вартою з 24.12.2023 року. Обвинувальний акт надійшов до суду 07.03.2024 року.
Під час судового розгляду кримінального провадження ухвалою суду від 11.03.2024 обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Таким чином, обвинувачений перебуває під вартою з 24.12.2023 року без постановлення вироку по справі.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справ «Мамедова проти Росії», визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

При цьому тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Суд ураховує, що тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою (ст. 5 Конвенції та рішення ЄСПЛ від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України»).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ураховуючи обставини справи, тривалість перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, наявність зареєстрованого місця проживання, міцних соціальних зв`язків, а саме те, що ОСОБА_3 одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, є військовослужбовцем, який боронить цілісність держави, що на думку суду в своїй сукупності знижує ступінь тих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які суд може прийняти як підставу для залишення відносно обвинуваченого ОСОБА_3 найсуворішого запобіжного заходу, за відсутності належного обгрунтування стороною обвинувачення ризиків, які мають місце на момент вирішення питання щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для запобігання зазначених прокурором ризикам.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 331, 369, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

в задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком на шістдесят днів, тобто до 06 липня 2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду під час судового провадження за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- не відлучатися за межі міста без дозволу суду;

-утримуватись від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні з приводу подій, що мали місце 22.12.2023 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_3 на час проведення судового провадження покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1