Справа № 369/5789/24
Провадження №1-кп/369/1692/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, -

встановив:

05 квітня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник не заперечували, щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення йому, як заставодавцю внесену ним заставу за обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме в сумі 134 200,00 грн. (сто тридцять чотири тисячі двісті грн. 00 коп.), обґрунтовуючи своє клопотання тим, що на даний час обов`язки покладенні на обвинуваченого ухвалою слідчого судді під час визначення останньому застави закінчились та під час досудового розслідування не продовжувались, а отже запобіжний захід у вигляді застави припинив свою дію.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника, щодо вищевказаного клопотання.

Прокурор заперечував, щодо повернення частини застави заставодавцю з підстав наведених у клопотанні захисника, оскільки запобіжний захід у вигляді застави є безстроковим.

За таких обставин, вислухавши доводи учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з доданої до клопотання копії ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.11.2023 (справа № 159/4321/23) вбачається, що до підозрюваного ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134200 грн., строком до 06.01.2024. Ухвалою передбачено, що на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави покладаються кілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком на два місяці з моменту внесення такої застави.

Відповідно до копії квитанції №0.0..1 від 13.11.2023 вбачається, що ОСОБА_4 вніс заставу за ОСОБА_5 в сумі 134200,00 грн., згідно із зазначеною вище ухвалою слідчого судді від 10.11.2023.

Як зазначив ОСОБА_4 у своєму клопотанні, після 06.01.2024 строк дії обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не був продовжений. Тобто на час звернення із клопотанням відсутні обов`язки, які були б покладені на обвинуваченого ОСОБА_5 судовим рішенням.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Застава як один з видів запобіжних заходів полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) (ч. 1, 2 ст. 182 КПК України).

Загальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, встановлює ч.7 ст.42 КПК України. Підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Запобіжні заходи, у тому числі застава, застосовуються для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим певних обов`язків: як тих, що визначені ухвалою слідчого судді відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, так і тих, що передбачені безпосередньо пунктами 1, 3, 4 ч. 7 ст. 42 КПК України.

Визначені в ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки можуть бути застосовані додатково до обраного щодо підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, який не пов`язаний із триманням під вартою. Обов`язки підозрюваного, обвинуваченого передбачені в ч.7 ст.42 КПК України, покладаються на нього процесуальним законом і діють з часу набуття особою статусу підозрюваного, обвинуваченого незалежно від застосування запобіжного заходу.

З викладеного слідує, що застава згідно ст.182 КПК України застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, - проте не лише визначених у ст.194 КПК України і покладених на нього ухвалою слідчого судді або суду, а і тих, які перелічені у ч.7 ст.42 КПК України. Адже у частині 1 ст.182 КПК України не вказується, що обов`язки повинні бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого саме судом.

За таких обставин твердження заставодавця про закінчення строку дії застави у зв`язку із закінченням строку дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді, є помилковим.

У частині 7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. І в разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Правилами ч. 11 ст. 182 КПК України встановлено підстави і умови повернення застави. Вона повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо не була звернена в дохід держави. Аналіз положень ст. 182, 194, 196, 197, 199, 181, 203 КПК України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені в ч. 5 ст. 194 КПК України обмеження, діють певний, визначений ухвалою слідчого судді (суду) строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі застава, обмеженого строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Отже, закінчення строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що були покладені на підозрюваного, обвинуваченого відповідною ухвалою слідчого судді, не припиняє сам запобіжний захід заставу та не є законною підставою для повернення суми застави заставодавцю.

У ситуації, в якій заставодавець звернувся із клопотанням про повернення суми застави, обвинувачений ОСОБА_5 є таким, щодо якого застосований запобіжний захід у вигляді застави на підставі ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.11.2023. Заставодавець ОСОБА_4 не надав суду доказів того, що у даному кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді застави на цей час скасований чи змінений на інший запобіжний захід.

Отже, за умов дії ухвали слідчого судді, якою до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, внесені в порядку її забезпечення кошти поверненню не підлягають і в задоволенні клопотання про повернення застави слід відмовити.

Крім того, враховуючи думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що є всі підстави для призначення судового розгляду провадження, відповідно до обвинувального акту, оскільки останній відповідає вимогам КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України та закриття кримінального провадження не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Провадження підсудне Києво-Святошинському районному суду Київської області.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 182, 183, 194, 196, 314-315, 376, 392 КПК України, суд,-

ухвалив:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. .2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України на 06 травня 2024 року об 12 год. 00 хв. в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. Мельниченка, буд. 1.

В судове засідання викликати: прокурора, захисника та обвинуваченого.

У клопотанні захисника ОСОБА_4 про повернення застави заставодавцю - відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1