Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4957/24
Номер провадження 1-кс/711/1309/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчої - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000164 від 17.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васютинці, Чорнобаївського району, Черкаської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не є особою з інвалідністю, одруженого, непрацюючого, несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданим в рамках кримінального провадження №0000164 від 17.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 17.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого він залучив як фізичну підтримку, вимагали від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передачі грошових коштів у сумі 5 000 000 грн. з застосуванням погроз застосування насильства над потерпілим у майбутньому при наступних обставинах.

24.02.2022 російська федерація здійснила відкриту агресію проти України, у зв`язку з чим, з моменту видання Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 почав діяти воєнний стан, строком на 30 діб. У подальшому, військовий стан Указом Президента України неодноразово продовжувався, останній раз продовжений Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 на 90 діб.

Так, у невстановлений слідством час та у невстановлену в ході досудового розслідування дату, але не пізніше 25.02.2024 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний корисливий умисел направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 5 000 000 грн. як частину виплат за загиблого під час воєнних дій батька ОСОБА_9 , а також здачі зразків ДНК для встановлення родинних зав`язків ОСОБА_5 із загиблим ОСОБА_9 .

Так, 18.03.2022 ОСОБА_8 із Всесвітньої мережі Інтернет стало відомо про те, що 09.03.2022 його батько ОСОБА_9 загинув у м. Ізюм приймаючи участь у бойових діях.

Постановою Кабінету міністрів України № 239 від 17.03.2023 затверджено порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних сил України в період дії воєнного стану. Одноразова грошова допомога призначається та виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи за заявою їх законних представників. Заява подається до районного ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , незалежно від місця реєстрації заявника. Вказаною постановою установлено, що сім`ям загиблих осіб виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частинами на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

02.05.2022 на рахунок ОСОБА_8 та рахунок ОСОБА_10 в рівній частині надійшли кошти в сумі 7 500 000 грн.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 , призначив зустріч 25.02.2024 на площі «700-річчя Черкаси» біля кафе «Бістро», в ході якої назвався братом по батькові та просив надати копії документів про смерть батька, повідомивши, що він хоче встановити родинний зв`язок із загиблим ОСОБА_9 , що в подальшому буде законною підставою для виїзду за кордон.

15.04.2024 близько 20.00 години, під час зустрічі біля кав`ярні «Шо тут?», що знаходиться по АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 вимагали від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передачі грошових коштів у сумі 5 000 000 грн., що супроводжувалось погрозою застосування насильства над потерпілим.

29.04.2024 близько 11.00 години, під час зустрічі ОСОБА_8 з ОСОБА_5 біля ТРЦ «Дніпро Плаза», що по вул. Припортова, 34 м. Черкаси,, останній в ході розмови почав погрожувати ОСОБА_8 фізичною розправою, якщо він ненадасть копії документів про смерть ОСОБА_9 та грошові кошти.

22.05.2024 близько 10:35 години, виходячи з магазину «ДніпроМ», що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_5 з ОСОБА_7 , які почали погрожувати фізичною розправою та пошкодженням особистого майна у разі несплати коштів та відмови здати тест ДНК для встановлення родинних зав`язків ОСОБА_5 із загиблим ОСОБА_9 , які в подальшому дадуть змогу отримати відстрочку від мобілізації.

30.05.2024 близько 12.45 години ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на отримання грошових коштів від ОСОБА_8 , знаходячись біля ТРЦ «Дніпро Плаза», що за адресою м. Черкаси по вул. Припортова, 34, отримав частину грошових коштів від ОСОБА_8 в сумі 30 000 грн.

В подальшому, реалізуючи свій спільний злочинний умисел з ОСОБА_12 , направлений на отримання грошових коштів від ОСОБА_8 , в телефонному режимі домовились про зустріч на 19.06.2024, після чого 19.06.2024 близько 07.22 години ОСОБА_5 прийшов на зустріч самостійно та знаходячись біля магазину «Еко лавка», що за адресою АДРЕСА_5 , та під час зустрічі ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 70 000 грн., з метою подальшого розподілу між ним та ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ініціатор клопотання вказує, що причетність ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_8 від 16.04.2024 про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.04.2024;

-протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.05.2024;

-протоколом за результатами проведення НСРД аудіо, відеоконтролю особи N5/1 /2559т від 17.06.2024,

-протоколом за результатами проведення НСРД - спостереження за особою N5/1/2558т від 17.06.2024,

- протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 30.05.2024,

-протоколом огляду особи, залученої до проведення НСРД та вручення їй грошових коштів від 30.05.2025,

-протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України,

-протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 19.06.2024.

При цьому слідчий вказує, що обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

1.У разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

2. Підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки з протоколів НСРД встановлено, що підозрюваний не вперше вчиняє вказані протиправні дії, спрямовані на отримання коштів.

3. Перебуваючи на волі підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, а саме на потерпілого ОСОБА_8 та інших свідків, які на даний час слідством встановлюються, з метою схилити свідків до дачі неправдивих показань, щоб зменшити або уникнути взагалі відповідальності за скоєний злочин.

4. В ході досудового розслідування, на цей час, не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , а тому перебуваючи на волі він матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше за схожістю кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий вказує, що підстави для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, тому що встановлено обставини, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного, підтверджують наявність зазначених ризиків, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання ОСОБА_5 його кримінально-процесуальних обов`язків та запобігти вищевикладеним обґрунтованим ризикам.

На підставі викладено, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся з даним клопотанням та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, що не перевищує 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити, з огляду на обставини, викладені в ньому та додані до нього докази. Додатково зазначив, що 19.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Тобто, він підозрюється у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. На думку прокурора, більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 не можливо застосувати задля забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом та вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, усвідомлюючи тяжкість покарання, яка загрожує ОСОБА_5 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Також, існує ризик впливу на свідків та потерпілого ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_5 обізнаний щодо місця проживання потерпілого, а тому шляхом погроз чи в інших спосіб, особисто чи через третіх осіб впливатиме на нього з метою зміни наданих показів чи відмови від них. Слід враховувати, що органом досудового розслідування ще не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_5 матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню. Крім того, з матеріалів, отриманих за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний не вперше вчиняє протиправні дії, спрямовані на отримання коштів у незаконний спосіб, а тому ризик продовження вчинення кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється чи вчинити інше кримінальне правопорушення є обґрунтованим. При обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 прокурор просив не визначати розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється останній, було вчинено із застосуванням погроз вчинити насильницькі дії щодо потерпілого.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 позицію прокурора підтримала та просила задовольнити клопотання. Додатково зазначила, що на даний час існують ризики, які обумовлюють необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, а саме ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Також просила врахувати, що підозрюваний обізнаний про місце проживання потерпілого у даному кримінальному провадженні, тому може здійснити вплив на нього, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на необґрунтованість підозри та не доведеність існування ризиків, на які посилається сторона обвинувачення. На його думку, надані стороною обвинувачення докази не доводять причетність його підзахисного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Зазначив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, одружений, він не має наміру переховуватись від слідства. Жодного аргументу на підтвердження можливого впливу на свідків та потерпілого не надано, як і можливість перешкоджання слідству та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення даного злочину. Зазначені ризики є надуманими стороною обвинувачення. З урахуванням зазначеного, просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або ж визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

19.06.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: заявою ОСОБА_8 від 16.04.2024, про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.04.2024; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.05.2024; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо, відеоконтролю особи №5/1 /2559т від 17.06.2024; протоколом за результатами проведення НСРД - спостереження за особою №5/1/2558т від 17.06.2024; протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 30.05.2024; протоколом огляду особи, залученої до проведення НСРД та вручення їй грошових коштів від 30.05.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 19.06.2024.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Стосовно позиції сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, то фактично адвокат дає оцінку доказам, зібраним стороною обвинувачення на даному етапі розслідування на предмет їх належності та допустимості, що є на цей час передчасним. Крім того, позиція сторони захисту, фактично не виключає можливість застосування до ОСОБА_5 , який є підозрюваним, запобіжного заходу, відповідно до ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинене ОСОБА_5 інкримінованого йому в провину злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, отже у разі засудження останнього за ч. 4 ст. 189 КК України до нього не може бути застосовано ст. 75 КК України та звільнено від відбування покарання з випробуванням, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де проживає разом з дружиною, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність вказаних вище обставин наведених стороною захисту, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення..

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати на свідків.

Також слідчий суддя вважає, що існує ризик впливу підозрюваним на потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки останній з ним особисто знайомий, обізнаний про його місце проживання. Крім того, слідчий суддя враховує, що потерпілий ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно нього ОСОБА_5 щодо погроз фізичною розправою з потерпілим. Отже, наведене свідчить про те, що підозрюваний може впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ним своїх показань чи відмови від вже наданих показань, щоб уникнути кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який полягає у незаконній вимозі передачі майна з погрозою насильства над потерпілим, не має заробітку та постійного джерела доходу, не вживає заходів для пошуку працевлаштування чи постановлення на облік в центр зайнятості як особа, що шукає роботу, що в сукупності може спонукати його до вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено існування можливості підозрюваним перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і є лише його припущенням, з огляду на його необґрунтованість.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінально процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначений дій.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, сімейний стан.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених статтею 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт, про застосування яких просила сторона захисту.

Так, враховуючи особливості події кримінального правопорушення (мету, спосіб вчинення, його тривалість та участь підозрюваного у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо спілкування підозрюваного зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, а також можливості вчинення інших протиправних діянь. При цьому, слід звернути увагу, що особливості події кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , свідчать про високий ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого ще не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Разом з цим, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя має право та вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. З огляду на наявність постійного місця проживання та сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя вважає, що вимога сторони обвинувачення про не встановлення розміру застави, заявлена в судовому засіданні, не підлягає задоволенню.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя враховує положення ч. 4 ст. 182 КПК України, якими визначено, що розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2024 рік" на 1 січня поточного року, тобто 3028 грн.

За таких обставин, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, а саме те що підозрюваний офіційно не працевлаштований, одружений, немає утриманців, та встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 визначити заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 грн. 00 коп., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, застава у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Визначаючи строк тривалості застосування попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 197 КПК України, на період часу у 60 днів, слідчий суддя враховує, що підозрюваного ОСОБА_5 було затримано 19.06.2024, про що свідчить відповідний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.06.2024. Таким чином, слід визначити строк 60 днів, тобто до 17.08.2024 включно.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000164 від 17.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 17.08.2024 включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 19.06.2024.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302800 (триста дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача - НОМЕР_1 ; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000164, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2024.

Після внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись за межі м. Черкаси Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) із потерпілим, свідками та підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а саме із ОСОБА_7 , крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за його участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного строком на 2 місяці, в межах строку досудового розслідування. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 17 серпня 2024 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1