Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1646/24
Провадження № 1-кс/332/151/24
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2024 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі: представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , представника ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000050 від 15.01.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000050 від 15.01.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно змісту скарги, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2024 накладено арешт на вилучений 22.03.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку автомобіль Nissan Qashqai сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 .

15.04.2024 адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП Запорізької області з клопотання про надання власнику арештованого майна на відповідальне користування та зберігання з підстав того, що вказаний автомобіль не має жодного відношення до кримінального провадження.

За результатами розгляду клопотання, постановою слідчого ОСОБА_4 від 17.04.2024 у задоволенні клопотання відмовлено. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_7 , якому в рамках кримінального провадження № 0000050 від 15.01.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України повідомлено про підозру, згідно якого ОСОБА_7 використовував спірний автомобіль в своїй злочинній діяльності. Крім того є підстави вважати, що повернувши ОСОБА_5 належний їй автомобіль є реальна загроза у подальшому приховуванні, пошкодженні, псуванні, знищені, перетворені чи відчуженні автомобіля з метою приховування злочину, що не зможе забезпечити його збереженість як речового доказу.

Ініціатор скарги просить скасувати оскаржувану постанову та передати автомобіль її власнику на відповідальне зберігання з підстав того, що ОСОБА_5 не є фігурантом у справі, а тривале перебування автомобіля на території ВП на відкритій місцевості під впливом погодних явищ потягне за собою псування транспортного засобу та зниження його вартості.

В судовому адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи скарги, просив її задовольнити.

Представник ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області слідчий ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення скарги, при цьому залишив його вирішення на розсуд суду.

З`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що в рамках кримінального провадження№ 0000050 від 15.01.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2024 накладено арешт на вилучений 22.03.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку автомобіль Nissan Qashqai сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 .

Арешт на вказаний автомобіль накладався з метою збереження його як речового доказу.

На час розгляду скарги, представником досудового розслідування не надано даних, що спірний автомобіль, як арештований речовий доказ, зберігається у ВП № 1 ЗРУП ГУНП Запорізької області відповідно до вимог «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду».

Згідно вимог п. 19 Інструкції, зберігання транспортних засобів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу. При вилученні, а також при передачі на зберігання транспортного засобу за обов`язковою участю співробітника Державної автомобільної інспекції або спеціаліста, а при можливості і за участю його власника складається документ про технічний стан транспортного засобу.

ОСОБА_5 є власником арештованого автомобіля та не є учасником вказаного кримінального провадження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При направленні до суду клопотання про арешт автомобіля органом досудового розслідування не наведені обставини, які підтверджують, що не застосування заборони, або обмеження користування майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Таких даних не наведено і під час розгляду вказаної скарги.

Відповідно до положень діючого законодавства, в окремих випадках орган дізнання, досудового слідства, суд може повернути власникам вилучені у них речі для зберігання і до прийняття рішення у справі, якщо буде визнано, що це не призведе до виникнення перешкод для успішного провадження у справі.

Можливість передачі транспортного засобу на зберігання власникові передбачено і «Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду».

Органом досудового розслідування не надано переконливих доказів того, що ОСОБА_5 як власник арештованого автомобіля та не фігурант кримінального провадження має намір якимось чином пошкодити, знищити, здійснити відчуження транспортного засобу, перешкодити у проведення досудового розслідування тощо.

Слідчий суддя, враховуючи вищевикладене, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав до задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. 303, 304, 306 КПКУкраїни, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000050 від 15.01.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Визнати постанову від 17.04.2024 слідчого ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання щодо передання на відповідальне зберігання автомобіля неправомірною та скасувати її.

Зобов`язати слідчого ОСОБА_4 передати автомобіль Nissan Qashqai сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1