Справа № 754/8348/24
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Києва ОСОБА_1 при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні у залі Деснянського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001321, відомості про яке внесені до ЄРДР 09.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.120, ч.4 ст.186 КК України та додані до нього матеріали,

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2024 слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001321, відомості про яке внесені до ЄРДР 09.06.2024 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинівка Гайворонського району Кіровоградської обл., громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого майстром СТО «Прайм Авто», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

В обґрунтування клопотання слідчим наведено, що 10.06.2024 ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України за наступних обставин: 08.06.2024 приблизно о 23:00год ОСОБА_5 знаходячись у салоні автомобіля «Subaru Outback» днзКА7882КХ, який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , що був припаркований біля будівлі приватної шкоди « Globel International School » розташованої по АДРЕСА_3 діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом, з метою відкритого викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, користуючись своєю фізичною перевагою над потерпілим, відібрав з рук присутнього у салоні автомобіля ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Realmi GT Neo5 SE» із сім-картками мобільного оператора «Київстар» та «Водафон». В подальшому, ОСОБА_5 не маючи намір повертати мобільний телефон, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 10 000грн.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, на думку слідчого доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події поведеного 09.06.2024 по АДРЕСА_4 ; протоколом обшуку мотоцикла «Honda Transalp XL 700V»; показами потерпілого ОСОБА_9 та свідченнями інших осіб.

Вивчення особи підозрюваного, слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, останній може переховуватися від органів досудового слідства. Також, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки свідки з близького кола оточення підозрюваного, на яких може бути здійснено тиск з метою зміни показів для уникнення кримінальної відповідальності.

Прокурор просила клопотання слідчого задовольнити та стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, які передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 не погодився із клопотанням слідчого, просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу, оскільки не мав корисливої мети при заволодінні телефоном.

Захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_6 звернули увагу на недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та просили з огляду на вік, відсутність судимостей, та співпрацю підозрюваного із досудовим слідством, обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний із перебуванням під вартою, а саме: у виді особистого зобов`язання.

Вислухавши доводи прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадженні, додані до клопотання слідчого, в їх сукупності, суд дійшов до такого.

У судовому засіданні встановлено, що 09.06.2024 до ЄРДР за №0001321 були внесені відомості за фактом доведення до самогубства та пограбування. Наступного дня, 10.06.2024 о 00:42год, ОСОБА_5 затримано, в порядку ст.208 КПК України та 10.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. До клопотання долучені розписки ОСОБА_5 та його захисників щодо вручення 11.06.2024 о 13:00год копій клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та матеріалів до нього. Таким чином, враховуючи, що судовий розгляд фактично відбувається о 16:00 год 11.06.2024, то дотриманні вимоги ч. 2 ст. 184 КПК України.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Вважаю, що прокурором у судовому засіданні доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, оскільки факт заволодіння майно підтверджується протоколом обшуку мотоцикла підозрюваного, де було вилучено викрадене майно. Причетність ОСОБА_5 доводиться показами потерпілого ОСОБА_11 , який підтвердив спілкування із підозрюваним телефоном загиблого сина. Разом з тим, доводи сторони захисту про відсутність корисливого умислу при заволодінні телефоном є слушними, та підлягають перевірці слідчим шляхом в ході досудового розслідування.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування клопотання слідчого під час судового засідання (враховуючи матеріали, надані до клопотання: протоколи допитів потерпілого та свідків), на думку слідчого судді, довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав слідчого суддю у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу.

Тобто, на даному етапі кримінального провадження підозра відносно ОСОБА_5 цілком обґрунтована. Оцінка дій підозрюваного, серед яких: направленість умислу на видалення компрометуючої інформації, прояв агресії по відношенню до загиблого ОСОБА_12 , та так само, як правильність кваліфікації злочину перебуває поза межами компетенції слідчого судді, та може бути усунена за результатами проведення досудового розслідування.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчим суддею враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при застосуванні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчим суддею враховується, що останній має міцні соціальні зв`язки, захищаючи інтереси родини та близьких осіб, вчинив дії за які притягається до відповідальності, має офіційне місце працевлаштування, постійно мешкає на території м. Києва, квартира перебуває у власності його родини.

Крім того, слідчим суддею враховується той факт, що ключовим свідком правопорушення пов`язаного із загибеллю ОСОБА_9 є члени однієї родини, насамперед донька цивільної дружини підозрюваного - ОСОБА_13 , яка перебуває на фактичному утриманні ОСОБА_5 . Перебування підозрюваного під вартою, створює додатковий тягар утримання на родину останнього, що суперечить меті застосування запобіжного заходу. Враховуючи, що підозрюваний та ключові свідки є близькими родичами, які мешкають за однією адресою разом, то ризик впливу на останніх доволі великий. Разом з тим, застосування найсуворішого запобіжного заходу через неможливість виключення спілкування членів однієї родини з метою попередження впливу, не є виправданим. Тому, вважаю, що ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, знайшов своє підтвердження, однак ступень його впливу на хід досудового розслідування не є суттєвим.

Таким чином, слідчий суддя при аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, даних, що характеризують підозрюваного, дійшов до висновку, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду. Водночас, вказаний ризик вважаю, що є мінімальним, враховуючи міцність соціальних зв`язків, ступень матеріального забезпечення та наявність місця постійного проживання у м. Києві.

З огляду на особу підозрюваного, його ставлення до вчиненого, бажання зменшити ступень негативних наслідків для членів своєї родини, що на думку слідчого судді, зменшує ступень суспільної небезпечності особи підозрюваного та впливає на твердження досудового слідства, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження. За результатами розгляду клопотання, не наведено переконливих доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, на думку слідчого судді, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з перебуванням ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам. З огляду на зайнятість підозрюваного протягом дня за основним місцем роботи, застосування вказаного запобіжного заходу доцільно лише у нічний час із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Вказаний запобіжний захід необхідно застосувати до ОСОБА_5 до 10.08.2024, враховуючи дату повідомлення про підозру останньому.

Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 194, 196, 206 КПК України, слідчий суддя, ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001321, відомості про яке внесені до ЄРДР 09.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.120, ч.4 ст.186 КК України, відносно ОСОБА_5 підозрюваного за ч.4 ст.186 КК України, задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22:00 години до 06:00 годин ранку наступної доби за адресою: АДРЕСА_2 строком до 2-х місяців, тобто до 10.08.2024, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатись за межі м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду у визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого місця проживання;

Строк виконання покладених обов`язків рахувати до 10.08.2024.

Обов`язки покладаються на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк дії ухвали.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залу суду негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, представники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1