Справа № 361/488/24
Провадження № 1-кс/361/330/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання начальника Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 08 січня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

встановив:

29 лютого 2024 року до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання начальника Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 від 28 лютого 2024 року про арешт майна, з якого вбачається, що СВ Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 08 січня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Згідно з клопотанням близько 13 год. 30 хв. 20 вересня 2023 року ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки ВАЗ= моделі 2101, номер кузова НОМЕР_1 , та рухаючись з с. Пасківщина в напрямку с. Турівка Броварського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не впорався з керуванням і допустив виїзд за межі проїжджої частини, де зіткнувся з деревом, внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнищевої травми головного мозку, ЗЧМТ, забою головного мозку, переломів пальців ступні, відкритого перелому бугристості 5 кістки правої стопи, забою м`яких тканин голови. 20 вересня 2023 року на автодорозі с. Пасківщина с. Турівка Броварського району Київської області працівниками СРПП ВПД № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області транспортний засіб марки ВАЗ моделі 2101, номер кузова НОМЕР_1 , на підставі ст. 265-2 КУпАП було затримано та поміщено на територію ВПД № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області. 14 грудня 2023 року вказаний автомобіль поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів по вул. Піщаній, 15 в с. Семенівка Бориспільського району Київської області.

Постановою Згурівського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Згідно з протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_6 від 12 лютого 2024 року приблизно в грудні 2021 року він придбав у жителя с. Пасківщина Броварського району Київської області ОСОБА_7 за 20 000 грн автомобіль марки ВАЗ 2101, жовтого кольору, номерного знаку якого не пам`ятає, при цьому жодних офіційних документів вони не оформлювали. Десь через рік ОСОБА_7 запропонував переоформити вказаний автомобіль, на що за відсутності коштів, він відмовився та й сам транспортний засіб був дуже старий. В подальшому ОСОБА_8 за згодою ОСОБА_6 взяв технічний паспорт та державні номерні знаки на автомобіль і, зі слів ОСОБА_7 , в сервісному центрі зняв з обліку автомобіль. Приблизно через місяць на місцевому сміттєзвалищі він знайшов один номерний знак Ф8245КИ, який причепив на задню рамку для кріплення номерів, а з переду номерний знак був відсутній. Увесь час з грудня 2021 року ОСОБА_6 користувався вказаним автомобілем та той постійно зберігався за місцем його проживання.

Під час допиту як свідка ОСОБА_7 повідомив про те, що у його власності перебував автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21011» р.н. НОМЕР_2 , який він придбав у 2018-2019 роках у ОСОБА_9 та користувався ним близько трьох років. У подальшому вказаний транспортний засіб він за 20 000 грн продав ОСОБА_4 у несправному стані та через деякий час зняв із обліку через ТСЦ в смт Баришівка Броварського району Київської області. Документів з приводу продажу-купівлі транспортного засобу вони з ОСОБА_6 не оформлювали, як пояснював останній автомобіль йому потрібен для запчастин.

Постановою слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 від 07 лютого 2024 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом.

Враховуючи, що автомобіль марки ВАЗ моделі 2101, жовтого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, уповноважена особа 29 лютого 2024 року звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в порядку ст. 170 КПК України.

У судове засідання начальник Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 не з`явився, при цьому в клопотанні просив провести розгляд за його відсутності; володілець майна ОСОБА_4 до суду не викликався. Неприбуття прокурора відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, яке має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, та зумовлює його розгляд без фіксування за допомогою технічних засобів за правилами ч. 4 ст. 107 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості. За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Лише задля забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи, а не тільки підозрюваного або обвинуваченого, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За правилами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розглядi справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Усталена практика Європейського Суду з прав людини вказує на те, що володіння майном повинно бути законним, це вимагає дотримання положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, згідно з яким будь-яке втручання державного органу в право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод, такого балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982), тобто має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, що застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Частиною 3 ст. 172 КПК України унормовано, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу наведеного строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що воно подано до суду 29 лютого 2024 року.

Статтею 171 КПК України визначено вимоги, які стосуються змісту клопотання про арешт майна та строків його подання до слідчого судді. Відтак, клопотання начальника Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 не відповідає вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки подане до суду 29 лютого 2024 року, хоча першим робочим днем після 20 вересня 2023 року було 21 вересня 2023 року, тобто з пропуском строку його подання до слідчого судді.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не вважає за доцільне встановлювати прокурору строк для усунення недоліків, оскільки усунення недоліків в частині звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у передбачений законом строк є неможливим, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова в задоволенні клопотання про арешт майна зумовлює негайне повернення тимчасово вилученого майна.

Під час виконання ухвали необхідно врахувати передбачений ч. 3 ст. 169 КПК України обов`язок слідчого, прокурора після отримання судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169-173, 309, 310 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання начальника Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 08 січня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Прокурору про виконання судового рішення невідкладно письмово повідомити слідчому судді.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційні скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1