Номер провадження: 11-кп/813/1617/24
Справа № 514/616/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13 травня 2024 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , на ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 07 травня 2024 року в рамках кримінального провадження № 000007, внесеного до ЄРДР 16 серпня 2023 року, за обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364-1 КК України,

установив:

Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 07 травня 2024 року було задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу та застосовано до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 05 липня 2024 року включно.

Захисником ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , подана апеляційна скарга на зазначену ухвалу суду, в якій остання просить відмовити у задоволені клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою з таких підстав.

Положення п. 8) ч. 3 ст. 129 Конституції України визначають одну з основних засад судочинства забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду апеляційної інстанції з перегляду судових рішень у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним Кодексом України.

Так, ч. 1 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст. 422-1 КПК України визначений порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, слід констатувати, що у відповідності до вищевказаних положень процесуального закону, ухвала суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не відноситься до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку на стадії судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі захисник ставить питання про скасування ухвали на яку, згідно із кримінальним процесуальним законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що в даному випадку необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч.4 ст. 399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , на ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 07 травня 2024 року в рамках кримінального провадження № 000007, внесеного до ЄРДР 16 серпня 2023 року, за обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження та долучені до неї матеріали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2