У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2024 Справа №607/5456/24

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000471 від 22.06.2023 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваних:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 94,2 кв.м., яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 61,0 кв.м. та 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 51,0 кв.м., які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- будинок АДРЕСА_4 , загальною площею 168,2 кв.м., який придбаний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належний ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтовано тим, що санкція статті, за якою підозрюються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передбачає конфіскацію майна, тому накладення арешту на майно підозрюваних необхідне з метою забезпечення конфіскації майна.

У відповідності до частини другої статті 172 КПК України, розгляд клопотання про арешт майна здійснюється без повідомлення власників майна, з метою забезпечення арешту майна.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі, що не є перешкодою у розгляді клопотання про арешт майна в силу вимог частини першої статті 172 КПК України.

У відповідності до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя доходить такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000471 від 22.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 305 КК України.

23.01.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України; ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України; ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України; ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305 КК України.

23.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України; ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України; ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

23.01.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України; ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України; ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України; ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305 КК України.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 369198104 від 11.03.2024, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 94,2 кв.м., на праві власності належить ОСОБА_4 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 369199911 від 11.03.2024, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 61,0 кв.м. на праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 частки належить ОСОБА_5 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 369199911 від 11.03.2024, квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 51,0 кв.м., на праві спільної часткової власності в розмірі 1/3 частки належить ОСОБА_5 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 369196807 від 11.03.2024, будинок АДРЕСА_4 , загальною площею 168,2 кв.м., на праві власності належить ОСОБА_7 .

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (частина п`ята статті 170 КПК України).

Санкція частини другої статті 255 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; частини третьої статті 311 КК України - позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна; частини третьої статті 307 КК України - позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; частина третя статті 305 - позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України; ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України; ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України; ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305 КК України; ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України; ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України; ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,санкції яких передбачають конфіскацію майна як вид покарання, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно задовольнити.

Арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 94,2 кв.м., яка належить ОСОБА_4 , 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 61,0 кв.м. та 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 51,0 кв.м., які належать ОСОБА_5 , необхідно накласти шляхом заборони їх відчуження, при цьому слідчим суддею враховано, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання прокурора в частині накладення арешту на будинок АДРЕСА_4 , загальною площею 168,2 кв.м., який придбаний ОСОБА_6 , належний ОСОБА_7 , слідчий суддя виходить з наступного.

Як уже зазначалося, відповідно до вимог частин другої, п`ятої статті 170 КПК України, арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання може бути накладений лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

На підставі долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 , яка є власником будинку АДРЕСА_4 , не є підозрюваною та не перебуває у будь-якому іншому процесуальному статусі у даному кримінальному провадженні, тому арешт на її майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання не може бути накладено.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України (частина четверта статті 170 КПК України).

Так, у клопотанні прокурор покликається на те, що вказаний будинок був придбаний ОСОБА_6 .

Разом з тим, в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_7 набула будинок АДРЕСА_4 безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, або що вказаний будинок був придбаний ОСОБА_6 , і що ОСОБА_7 знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Одночасно роз`яснюю, що згідно із статтею 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно шляхом заборони відчуження, а саме на:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 94,2 кв.м., яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 61,0 кв.м. та 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 51,0 кв.м., які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні решти клопотання - відмовити

Копію ухвали надіслати підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1