Справа № 727/6537/23
Провадження № 1-кп/727/61/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі

головуючого судді: ОСОБА_1

секретарі судових засідань: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю сторін кримінального судового провадження:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_7

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_8 і в його інтересах захисника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду м. Чернівці кримінальне провадження № 000454 від 09.12.2022 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця села Волока Глибоцького району Чернівецької області, зареєстрованого та фактично поживає в АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше, в силу вимог ст. 89 КК України, не судимого, - обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Обвинувачений ОСОБА_8 , придбав за невстановлених обставин та зберігав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін до 17.12.2022р. та 17 грудня 2022 року, переслідуючи корисливу мету з умислом, направленим на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, переніс дану речовину на територію Чернівецького ліцею № 9, що за адресою: вул. Щепкіна, 2, м. Чернівці, де біля 18.40 годин зустрівся з покупцем ОСОБА_10 , якому під час проведення оперативної закупки, за обумовлені грошові кошти в сумі 40500 гривень, із яких 20 000 грн. він передав в цей же ж день, а іншу частину зобов`язався передати у подальшому, незаконно збув порошкоподібну речовину, яка містила в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого становила 103,5305гр.

Надалі, 29.01.2023р., обвинувачений ОСОБА_8 , переслідуючи умисну корисливу мету направлену на незаконний збут психотропної речовини, незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, повторно переніс її на територію ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , де біля 17.00 годин зустрівся з покупцем ОСОБА_10 та передавши йому вказану психотропну речовину отримав від останнього гроші в сумі 70 000 гривень, із яких 20 500 грн. за амфетамін, який той придбав в нього 17.12.2022р., та 49500 грн. за психотропну речовину амфетамін, яку ОСОБА_8 повторно незаконно збув цього дня, та яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 126,11 г, яку попередньо придбав за невстановлених обставин та зберігав до вказаного часу. Продовжуючи злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_8 , попередньо придбав за невстановлених обставин, 31.01.2023р. переслідуючи умисну корисливу мету, направлену на незаконний збут психотропної речовини, незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, повторно переніс її на територію ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , де біля 17.52 годин зустрівся з покупцем ОСОБА_10 , якому під час проведення оперативної закупки, за гроші в сумі 55000 гривень, повторно незаконно збув порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 129,07 г, яку

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_8 , умисно, протиправно, за рахунок дій, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, в невстановлений слідством час та за невстановлених слідством обставин, придбав і в подальшому зберігав, з метою збуту психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін до 31.01.2023р., т.б. до моменту проведення працівниками поліції санкціонованого обшуку та 31.01.2023р., у період часу з 18.22 годин до 22.59 годин, під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено шість пластикових ємностей і дві ложки із нашаруванням порошкоподібної речовини, яка у своєму складі психотропну речовину амфетамін, загальною масою 0,0791г, а також - електричний подрібнювач, марки «HAEGER»; електричний подрібнювач, марки «EGG» із нашаруванням порошкоподібної речовини, яка містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, загальна маса якої становила 0,3389 г; та зіп-пакет з нашаруванням порошкоподібної речовини, яка містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, маса якого становила 0,002 г., а всього, під час проведення вказаного вище обшуку було виявлено і вилучено психотропну речовину амфетамін, загальною масою 0,42 г, яку обвинувачений зберігав за місцем свого проживання, з метою збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, не визнав та в порядку вимог ст.. 351 КК України суду надав показання про те, що в березні 2022 року до нього додому приїхали четверо людей, як біженці із міста ОСОБА_11 , а саме їх звати було - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , якого він знав більше 10 років; вказані особи проживали в його будинку біля двох тижнів, після яких - ОСОБА_12 і ОСОБА_14 поїхали в Польщу, за ними ОСОБА_15 уїхав, попередньо говорив що поїде до Угорщини, а після нього поїхав і ОСОБА_13 . Пояснив, що через три дні після від`їзду, до нього додому, в той час коли він з родиною сиділи на кухні вечеряли повернувся ОСОБА_15 та попросив в нього дозволу віднести до гаражу пакет і коробку. Нічого не підозрюючи, він йому дозволив залишити речі в гаражі та коли ОСОБА_15 з гаражу повернувся, на кухні він висипав з пакетика білий порошок в склянку із водою і випив та на наступний день, вранці, ОСОБА_15 поїхав на ОСОБА_16 ринок, звідки привіз блендер та відніс його в гараж. Пояснив, що коли він заходив до гаражу, бачив, як працював блендер у якому, ОСОБА_15 щось подрібнював; він цього йому роботи не заперечував; при цьому на столі він бачив прозорі пакетики з білим порошком; було 3 пакети; на його запитання, що це він робить, ОСОБА_15 відповів що це порошок для бадьорості, - німецький енергетик, він спочатку не зрозумів що то наркотик; лише пізніше він це зрозумів. Пояснив, що стосується подій, пов`язаних з восьмим числом жовтня місяця 2022 року, до нього додому прийшов знайомий на ім.»я ОСОБА_17 і сказав, що йому потрібно деталь якусь до машини, він з ним зайшов в гараж, де попередньо посуд і блендери прибрав на полиці, оскільки в гаражі знаходились інші речі в тому числі і сумки, які він збирав для військових. В гаражі, ОСОБА_17 побачивши прозорі пакети з білим порошком, принюхався до них, але нічого не запитав, а через певний проміжок часу, ОСОБА_17 запитав про пакети з білим порошком, на що він останньому відповів, що ці пакети залишив його знайомий на ім`я ОСОБА_15 і в цих пакетах знаходиться німецький енергетик німецький і ОСОБА_17 запитав чи не хоче він підзаробити на них. Вказав у показах, що через 3-4 дні після розмови з ОСОБА_17 , останні разом із знайомими на ім`я ОСОБА_18 і ОСОБА_19 і ще одним чоловіком, без його дозволу зайшли на кухню, останній, представився як ОСОБА_20 , якого він став називати ОСОБА_21 , він же і є Друцул, який на той одягнений у військовий одяг; разом з ОСОБА_17 знову розпочали розмову про енергетик, пояснюючи йому, що цей енергетик потрібний для поранених бійців; він відмовив останнім та попросив, щоби більше вони не приходили, однак, ОСОБА_17 із ОСОБА_21 і ще кілька разів приходили, і останній пропонував йому кошти за енергетик та він ОСОБА_21 при третій зустрічі, сказав, щоб він додому до нього більше не приходив, і про енергетик він з ним поговорить при зустрічі на Театральній площі в м. Чернівцях. Зазначив, що на зустріч із ним, ОСОБА_22 на площу прийшов з невідомим йому мужчиною у військовій форму, який зовсім не був схожим на військового і прихрамував.

Чоловік, сказав що йому можна довіряти і в розмові, знову став просити продати для поранених бійців він повірив, ОСОБА_21 але не довіряв, однак, повірив, що енергетик є потрібний. Пояснив, що після восьмого числа, він став відносно себе помічати провокацію з боку ОСОБА_17 вважаючи, що саме останній про наявність у нього порошку розповів про це правоохоронним органам, однак, порошок вилучено не було. При цьому він здогадувався що можуть діяти проти нього негласні слідчі дії. У показаннях зазначив, що ніколи не здійснював збут наркотичних засобів або психотропних речовин протягом з грудня 2022р. по січень 2023р. та продаж або передачу ОСОБА_23 (Яцику), психотропної речовини не здійснював.

Окрім наведеного, обвинувачений суду пояснив, що 17.12 2022 року він з ОСОБА_21 (він же ОСОБА_23 ) зустрівся в барі на розі вулиці Університетської в м. Чернівцях за кавою, останній в нього знову став просити продати йому білий порошок, він відмовляв, ОСОБА_22 надав йому грошові кошти не за порошок, а за антикварний золотий годинник, так як він займався антикваром і він останньому показував антикварні речі. Вказав, що за 18 грудня 2022 року в 13:46 год. а саме, отримані грошові кошти нічого пояснити, не зміг. Також, зазначив у показах, що на території Чернівецького ліцею нічого не залишав для ОСОБА_21 (він же Друцул). 29 чи 30 січня 2023 року він був в гаражі і звернув увагу що на столі відсутні три пакетики із білим порошком; при цьому пояснив, що коли заходив він з ОСОБА_17 до гаражу, ці пакетики в гаражі були. 29 січня 2023 року з ОСОБА_21 (він же ОСОБА_23 ) зустрічалися вдень біля гімназії, яка при цьому була розмова не пам`ятав, зустріч тривала 5-10 хвилин, чи передавав кошти того дня пояснити не зміг, як і не зміг, обвинувачений пояснити події, що мали місце 29 січня 2023 року відносно 70 000 гривень, однак, при цьому вказав, що мова про пів кілограма це було точно не про білий порошок, а про антикварні речі. Пояснив, що 29 січня 2023 року на території ліцею він для ОСОБА_21 (він же Друцул), нічого не залишав і біле відро йому не показував; вважав, це провокацією працівників СБУ. Також, пояснив, що 31 січня 2023 року не пам`ятав чи зустрічався з ОСОБА_21 ( він же ОСОБА_23 ) і нічого не зміг пояснити про суму 55000 грн. отриманих того дня, від останнього, лише вказав, що саме 31 січня 2023 року його було заарештовано. На запитання прокурора, зазначив, що шість пластикових ємностей, ОСОБА_15 привіз з Калинівського ринку у березні 2022 року, спочатку, вони були на столі в гаражі, а потім віг їх розкинув по полицях. Також вказав, що ОСОБА_22 (він же ОСОБА_23 ) біля 5 ти разів, при зустрічах просив продати білий порошок, а також і ОСОБА_17 який привів останнього, просив продати енергетик, т.б. білий порошок. ОСОБА_24 він ніколи не знав і з ним не зустрічався. Просив, його по суду виправдати.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні інкримінованому йому злочині, його вина у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою збуту та збуті психотропних речовин, за кваліфікуючими ознаками: вчинено повторно, якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах та збут психотропних речовин у місцях, що призначені для проведення навчальних заходів, за викладених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, зокрема показаннями свідків та письмовими, речовими доказами і дослідженими відеозаписами.

Так, у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 під присягою надав показання про те, що він познайомився із ОСОБА_8 на Майдані 2014 в м. Києві, останній розповідав, що цікавиться антикваріатом, займається волонтерством, допомогає військовим. Пояснив, що приїздив в гості до ОСОБА_8 у 2022 році; це було в липні та грудні 6-7 числа 2022року. Він у ОСОБА_8 забрав в числах 6-7 грудня 2022 року амуніцію для військових. Будучи вдома у ОСОБА_8 із останнім він заходив до гаражу, де на столі бачив розкладені 2 чи 3 пакети, це були невеличкі файли з білим порошком, наскільки були заповнені ті пакети, не пам`ятав. На його запитання що за порошок, ОСОБА_8 відповів, що це німецький енергетик, хімічна речовина для військових, що його засипають у воду після чого людина стає бадьорою та цей порошок його знайомий залишив і має забрати.

Також, пояснив, що біля пакетів з порошком він бачив на столі чайник, чи був блендер на столі, пояснити не зміг. Вказав, що коли приїхав в грудні місяці 2022 року до ОСОБА_8 , бачив, що до останнього приходив і стояв біля воріт чоловік у військовій формі. Зазначив у показах, що амуніцію забирав двічі, перший раз забирав амуніцію біля театру, другий раз вдома і це було 6-7 грудня 2022 року; 17 грудня 2022 року і в подальшому, він вдома у обвинуваченого не був і з ним не зустрічався.

Під присягою в судовому засіданні, свідок ОСОБА_26 надав показання про те, що з ОСОБА_27 познайомився 20 років тому назад, а точніше вона добре знала дружину обвинуваченого ОСОБА_28 ; в них були спільні подруги і з часу знайомства, вони дружили, вона часто бувала в будинку ОСОБА_8 Пояснила, що на початку грудня 2022 року заходила в будинок обвинуваченого майже через день; то до самого ОСОБА_8 , брала у нього пилу, щоб пилити дерева, то до його дружини. Коли їй необхідна була пила, вона з ОСОБА_8 заходила в гараж, який не зачиняється і в якому останній зберігає речі та інструменти. У її присутності, ОСОБА_8 взяв з полиці пилу і віддав їй, при цьому, коли вона роздивлялася гараж, побачила в ньому два дерев`яних стелажа, де знаходилися 2-3 пакети з порошком, подумала, що ОСОБА_8 оброляє туї цим порошком, але останній відповів, що порошок належить його знайомому ОСОБА_15 і німецьким енергетиком. Пояснила, що в черговий раз прийшовши до ОСОБА_8 додому, бачила в коридорі ОСОБА_17 , знайомого ОСОБА_8 і мужчину вдягненого у військовий одяг; в який період це було, пояснити не змогла. ОСОБА_29 , був середнього зросту біля 1.72 см. ОСОБА_8 називав його ОСОБА_21 . ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_17 і мужчина військовий про щось розмовляли, спорили та коли дружина ОСОБА_8 підійшла до нього і запитала про що розмова і останній відповів, що просять продати енергетик; в той час вона стояла неподалік і чула розмову подруги з чоловіком. На запитання, вказала, що протягом 2022 року заходила в гараж як з ОСОБА_8 , так і з ОСОБА_28 , його дружиною, речі інструменти, в гаражі були складені, продуктів, закруток там не було. Порошок на столі в пакетиках бачила лише один раз.

В судовому засіданні, під присягою, свідок ОСОБА_32 надала покази про те, що після початку війни, у березні 2022 року, вона виїхала з м. Славутич разом з друзями ОСОБА_15 , із яким познайомилися перед виїздом в м. Чернівці та ОСОБА_33 , Крістіною в м. Чернівці до знайомого ОСОБА_15 - ОСОБА_8 Пояснила, що будучи вже в будинку обвинуваченого, була ситуація, коли у неї на куртці зламалась блискавка і вона з ОСОБА_8 зайшли в гараж, що розташований поруч з будинком, в якому, знаходились інструменти. Коли вона з господарем будинку зайшли в гараж, там знаходився вже ОСОБА_15 , один, вона не звернула увагу, що він робив, на столі за яким він стояв, була кавомолка і якісь білий порошок. ОСОБА_8 полагодив блискавку і вони вийшли з гаража. Також, пояснила, що після приїзду додому до ОСОБА_8 , на наступний день ОСОБА_15 кудись виїхав на 2 дня за кордон та коли повернувся, усі з господарями вечеряли на кухні; ОСОБА_15 зайшов, привітався, в руках у нього коробка, з зображенням якоїсь побутової техніки і пакет. На її думку в тій коробці був блендер. ОСОБА_15 запитав у ОСОБА_8 , де можна залишити речі. Обвинувачений сказав, що в гаражі і дав згоду і ключі передав ОСОБА_15 . На запитання вказала, що в гаражі на стелажі, а всього було біля п`яти стелажів, вона бачила один чи два файли з порошком і ще були маленькі пакети; на інших стелажах були якісь речі. Зазначила що у її присутності ОСОБА_15 розводив у воді порошок біло жовтого кольору і випивав. Пояснила, що ОСОБА_15 одягається яскраво, середнього зросту 175 - 180, темний, мав бороду з сивиною, темно коричневі волосся, смуглявий, було багато окулярів дизайнерського стиля, який завжди носив окуляри, навіть в приміщенні, що її дивувало. У ОСОБА_8 вдома була пару тижнів, а потім поїхала в Польщу з ОСОБА_12 і ОСОБА_34 .

Свідок ОСОБА_35 у присутності адвоката ОСОБА_36 під присягою надав в засіданні показання про те, що в березні 2022 року до них додому на АДРЕСА_3 , де він проживає з батьками, приїхали знайомі батька, переселенці - ОСОБА_13 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 і ОСОБА_15 . ОСОБА_15 через пару днів, поїхав за кордон, в Угорщину та повернувся за дня три, в той час, коли усі вечеряли на кухні, з речами, - картонною коробкою та пакетом. ОСОБА_15 попросив батька покласти речі в гараж, та після отримання дозволу, ОСОБА_15 пішов до гаражу. Зазначив в показах, що в картонних коробках наркотичних засобів, грошей та предметів із яких можна було б виготовити наркотичні засоби він не бачив, коробки він не відкривав так як це були особисті речі ОСОБА_15 . Вказав у показах, що дати не пам`ятає, але коли він проходив попри гараж і до нього зайшов, то бачив, як ОСОБА_15 перемішував білий порошок в блендері, та коли в нього запитав що він робив в гаражі, останній відповів, що порошок - це енергетик для військових. Зазначив в показах, що коли ОСОБА_15 від`їжав до Угорщини на пару днів, він обіцяв, що речі забере, але так не було. З чоловіком на ім.»я ОСОБА_22 , військовим, він познайомився в період зими 2023 року, батько тоді хворів, вдома окрім нього були мати та ОСОБА_19 (близька подруга родини), тоді ОСОБА_22 прийшов з ОСОБА_17 до них додому, і батько з ОСОБА_21 спілкувався на кухні. Про розмову ОСОБА_21 з батьком він чув, так як був в сусідній кімнаті, однак передати текст розмови не зміг.

На запитання учасників процесу, пояснив, що у його присутності батько не ходив в гараж. В поліцію він не пішов тому, що ОСОБА_15 сказав, що то німецький енергетик, а не наркотик, до також він бачив, як ОСОБА_15 неодноразово пив порошок, батько та інші члени сім`ї не вживали енергетик. Вказав, що за характеристикою, він ОСОБА_15 50-60 років, волосся середньої довжини чорного кольору з сивиною, зріст 175 см. середньої статури, одяг не пам`ятаю.

Родинні зв`язки з вказаними особами, з якими пояснити не зміг, прожили гості з м. Славутич у них вдома, декілька тижнів. Вказав що в роботою батька не цікавився. Протягом грудня 2022 року та січня 2023 року йому не було відомо чи ОСОБА_8 виїжджав за кордон. До обшуку в будинку та його затримання, батько виїжджав за кордон, а саме до військового часу, а саме, у який період часу не пам`ятав.

Аналогічні показання надані і свідком ОСОБА_39 , яка у присутності адвоката ОСОБА_40 була допитана в судовому засіданні.

В порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, якою визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відео фіксації, в судовому засіданні були дослідженні покази, надані під час досудового розслідування свідком ОСОБА_10 і такі, що зафіксовані на відповідному диску (а.с. 126 -133, 144 т.2).

Крім наведеного, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину доводиться наступними письмовими доказами, зокрема в томі І кр.пр.

витягом з ЄРДР № 000454 від 09.12.2022 року (а.с.1; 3-5,78);

рапорт про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 14);

постанова про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 01.02.2023 р. з ч.2 ст. 307 на ч. 3 ст. 307 КК України (а.с. 28,29);

постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 12.06.2023 р. (а.с. 30-35);

протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 08.12. 2022 року (а.с. 36);

протоколом огляду коштів від 17.12. 2022 року (за участі понятих) (а.с.87), з фото таблицею (а.с.89-98);

протоколом огляду покупця за участю понятих від 17.12. 2022р (а.с. 99-101);

- протоколом від 17.12. 2022 року добровільної видачі, відповідно до якого, ОСОБА_10 в присутності о/у СБУ та понятих у приміщенні СБУ видав придбану 17.12.2022 у ОСОБА_8 речовину білого кольору, що знаходилась у прозорому канцелярському файлі, де відповідна речовина разом із пакуванням була запакована до конверта із печаткою та підписами учасників (а.с. 102-104 з фото таблицею);

висновком експерта від 13.01.2023р. № СЕ19/126-23/9113-НЗПРАП, згідно якого, надана на дослідження речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 103,5305гр (а.с.110-113);

протоколом огляду предметів від 16.01.2023р., а саме сейф пакету 5811235 з вмістом речовина містить у своєму складі психотропну речовину амфітамін (а.с.114-115); яку визнано речим доказом;

протоколом огляду грошових коштів від 29.01.2023 р. (а.с. 129-132) за участю понятих з фото таблицею а.с. 133-167);

протоколами огляду покупця за участю понятих від 29.01.2023р (а.с. 168-172);

протоколом від 29.01.2023 року добровільної видачі відповідно до якого, ОСОБА_10 в присутності о/у СБУ та понятих у приміщенні СБУ видав придбану у ОСОБА_8 речовину білого кольору, що знаходилась у прозорому канцелярському файлі, де відповідна речовина разом із пакуванням була запакована до конверта із печаткою та підписами учасників тих (а.с. 173-174);

висновком експерта від 06.02.2023р. № СЕ19/126-23/905-НЗПРАП, згідно якого, надана на дослідження речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 126.11 грн (а.с.180-183);

протоколом огляду предметів від 17.02.2023р., а саме сейф пакету 5811235 з вмістом речовини, що містить у своєму складі психотропну речовину амфітамін (а.с.184,185), яку визнано речовим доказом згідно постанови від 17.02.2023р (а.с. 186,187);

протоколом огляду грошових коштів від 31.01.2023 р. (а.с. 199-201), за участю понятих з фото таблицею а.с. 202-229);

протоколами огляду покупця за участю понятих від 31.01.2023р (а.с. 230-233);

протоколом від 31.01.2023 року добровільної видачі відповідно до якого, ОСОБА_10 в присутності о/у СБУ та понятих у приміщенні СБУ видав придбану 17.12.2022 у ОСОБА_8 речовину білого кольору, що знаходилась у прозорому канцелярському файлі, де відповідна речовина разом із пакуванням була запакована до конверта із печаткою та підписами учасників (а.с. 234-235);

висновком експерта від 01.02.2023р. № СЕ19/126-23/907-НЗПРАП, згідно якого, надана на дослідження речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 129.07 грн. (а.с.240-243);

протоколом огляду предметів від 01.02.2023р., а саме сейф пакету 5811233 із вмістом речовини, що містить у своєму складі психотропну речовину амфітамін (а.с.244-245), яку визнано речовим доказом згідно постанови від 01.02.2023р (а.с. 246,247);

В томі ІІ кр.пр., а саме:

- протоколом про хід і результати НСРД контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 18.12.2022р. (а.с. 15-18);

- протоколом про хід і результати НСРД контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 29.01.2023р. (а.с. 22-27)

Згідно переглянутого в судовому засіданні відеозапису (а.с. 37) - НСРД проведено 29.01.22р. У встановленому порядку ОСОБА_41 було видано грошові кошти 70 000 грн. та оглянуто його. В 12:51 год., ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_8 за адресою на розі вулиць Бахрушина/Героїв Майдану, де ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_41 частину грошових коштів за придбання психотропних речових; В 17.12.22р., обвинувачений повідомив, що Друцул зможе забрати психотропні речовини близько 19-20 годин поруч із місцем проживання ОСОБА_42 В 16:12 годин, ОСОБА_41 виїхав до ОСОБА_8 , де вони зустрілись по вул. Щепкіна/Університетська, після чого зайшовши на територію ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , вказав на біле відро за будівлею та повідомив, що за ним знаходиться чорний мішок з психотропами де ОСОБА_41 виявив і забрав вказаний мішок та в подальшому видав його працівникам поліції.

- протоколом про хід і результати НСРД контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 31.01.2022р. (а.с. 31-36);

З дослідженого відеозапису в судовому засіданні вбачається, що НСРД проведено 31.01.22р. У встановленому порядку ОСОБА_41 було видано грошові кошти 55 000 грн. та проведено його огляд. О 15:37 годин, ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_8 поруч із входом у двір Чернівецького ліцею АДРЕСА_4 , де ОСОБА_8 попросив передати йому кошти та отримав від ОСОБА_41 грошові кошти 55.000 грн., призначивши зустріч на території ліцею на 19 годині; О 17:47 ОСОБА_41 , зустрівся із обвинуваченим на території вказаного вище ліцею, де ОСОБА_8 повідомив, що в дереві, його стовбурі (пні) залишив психотропні речовини де і в подальшому, ОСОБА_41 виявив пакет забрав його.

- протоколом про хід і результати НСРД про результати спостереження за особою від 10.02.2023р., з фото таблицями (а.с. 43-49, диск .с.50), в якому, зафіксовано зустріч ОСОБА_8 31.01.23 о 15:36-15:37 та 17:37-17:48 із ОСОБА_10

- протоколом про результати зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж від 08.02.2023 (а.с. 56-72) здійснення контролю за телефонними розмовам ОСОБА_8 № НОМЕР_1 (диск 285-6324 від 31.01.23 а.с. 37 т. № 2) за результатами якого встановлено ряд вхідних та вихідних дзвінків (з`єднань) із свідком ОСОБА_10 щодо домовленостей про час та місце зустрічі в період, коли відбувався збут ОСОБА_8 психотропних речовин, зокрема:

- 26.01.23 13:56 вхідний від ОСОБА_10 НОМЕР_2 (арк 61-62) розмова про зустріч;

- 27.01.23 11:07 вихідний до ОСОБА_10 (арк 63-64) розмова про зустріч;

- 29.01.23 12:35 вхідний від ОСОБА_10 (арк 66-67) ОСОБА_43 повідомляє щоб ОСОБА_41 під`їхав до Червоноармійського ринку;

- 29.01.23 16:39 вхідний від ОСОБА_10 а (арк67) ОСОБА_44 повідомив, що він на площадці;

- 31.01.23 14:20 вхідний від ОСОБА_10 (арк 71-72) «В: все зависит от того, когда ти мне даш» «я просто позвоню, чтоб мне ближе привезли»;

- 31.01.23 15:20 вхідний від ОСОБА_10 (арк 72) домовленість про зустріч;

- 31.01.23 16:41 вихідний до ОСОБА_10 (арк 72) ОСОБА_8 повідомив, що втискає до 6 та узгодили попередню домовленість про зустріч;

- протоколом (а.с. 77-125 за результатами проведення НСРД аудіо-,відео контроль особи ОСОБА_8 від 08.02.2023р.; (диск 285-6323 від 31.01.23 а.с. 37) здійснено аудіо -,відео контроль особи ОСОБА_8 за результатами якого встановлено обставини зустрічей ОСОБА_8 із ОСОБА_10 , зміст розмов із останніми, що відображені на відеозаписах, саме, - зустріч щодо передачі грошових коштів ОСОБА_8 17.12.23 (папка 2022-12-17 (1); файл «2022-12-17_130755_133401_01» та «2022-12-17_133401_135802_02»); - зустріч щодо збуту ОСОБА_8 психотропної речовини 17.12.23 (папка 2022-12-17 ; файл «2022-12-17_184455_191022_01»); - зустріч щодо передачі грошових коштів ОСОБА_8 29.01.23 (папка 29.01.2023 файл «2023-01-29_123500_130334_01;); - зустріч щодо збуту ОСОБА_8 психотропної речовини 29.01.23 (папка 29.01.2023 файл «2023-01-29_163640_170539_01; файл - 2023-01-29_170539_171839_02); - зустріч ОСОБА_8 із ОСОБА_10 30.01.23 (папка 30.01.2023 файли: «2023-01-30_142050_144644_01; «2023-01-30_144644_151122_02», «2023-01-30_151122_153446_03»); - зустріч щодо передачі грошових коштів ОСОБА_8 та домовленостей про зустріч 31.01.23 (папка 31.01.2023 файл «2023-01-31_151604_154521_01; файли 2023-01-31_161802_161923 та 2023-01-31_164255_164337); - зустріч щодо збуту ОСОБА_8 психотропної речовини 31.01.23 (папка 31.01.2023 файл «2023-01-31_173132_175448_01; файл - 2023-01-31_175448_175627_02);

- висновком експерта від 19.05.2023 року СЕ-19/109-23/2270-НЗПРАП (а.с. 157-162) судової молекулярної генетичної експертизи, з фото таблицею (а.с. 163 175).

- висновок експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС від 15.02.2023 СЕ-19/126-23/1068-НЗПРАП (а.с. 267-271) (виявлені 31.01.2023 за адресою: АДРЕСА_5 пластикових ємностей та 2 ложки з нашаруваннями порошкоподібної речовини залишки містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого становить 0,0791г) Постанова про визнання та приєднання речових доказів від 13.03.2023 (сейфпакет 1918512) а.с. 274-275);

- протоколом обшуку від 31.01.2023 за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 224-231 флеш накопичувач з відеофайлами), в ході якого було виявлено і вилучено - 97 885 грн., 33 400 грн., 6 пластикових ємностей та 2 ложки з нашаруваннями, електричний подрібнювач марки HAEGER та електричний подрібнювач арки EGG з нашаруваннями, зіп-пакет з нашаруваннями, електронна вага білого кольору «SF-460»;

- протоколом огляду предметів а саме 87500 грн. грошових коштів від 02.02.2023р. (а.с.232- 237, з фото таблицею 238 240) та визнанням вказаних грошових коштів речовими доказами (а.с. 241);

- протоколом огляду предметів а саме 33000 грн. грошових коштів від 02.02.2023р. (а.с.242-244, з фото таблицею 245-246) та визнанням вказаних грошових коштів речовими доказами (а.с. 247), а також поміщенням на підставі постанови від 21.02.2023 року (а.с. 255-256) на зберігання до Чернівецької філії АТ Ощадбанк (а.с. 257-261);

- висновок експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС від 15.02.2023 СЕ-19/126-23/1068-НЗПРАП (а.с. 267-271) відповідно до якого, виявлені 31.01.2023р. під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 шість пластикових ємностей та дві ложки містять нашарування порошкоподібної речовини залишки якої містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого становить 0,0791гр.

- протоколом огляду від 13.03.2023 року (а.с. 272-273) сейф пакету 1918512 у якому знаходяться шість пластикових ємностей та дві ложки містять нашарування порошкоподібної речовини залишки якої містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін яку визнано речовим доказом від 13.03.2023р. а.с. 274-275;

В томі ІІІ такими доказами, як:

- висновком експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС від 14.03.2023 СЕ-19/126-23/1064-НЗПРАП (а.с. 7-9) згідно якого, надані на дослідження вилучені під час обшуку - електричний подрібнювач марки HAEGER та електричний подрібнювач арки EGG із залишками нашаруваннями порошкоподібної речовини містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого становить 0,3389гр.;

- протоколом огляду предметів від 17.03.2023р. а.с. 10, з фото таблицею а.с.11)

- постановою про визнання та приєднання речових доказів від 17.03.2023 (сейфпакет 3240114) а.п. 12-13);

- висновком експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС від 27.02.2023 СЕ-19/126-23/1067-НЗПРАП а.п. 21-23);

- висновком експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС від 08.02.2023 СЕ-19/126-23/1065-НЗПРАП а.п. 30-33 т. № 3 (виявлені 31.01.2023 за адресою: АДРЕСА_1 зіп-пакет з нашаруваннями порошкоподібної речовини залишки містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого становить 0,002г);

- протоколом огляду предметів від 22.10.2023 року (а.с. 34-35)

- постановою про визнання та приєднання речових доказів від 22.02. 2023 (сейфпакет 2911022) а.с.36,37);

- протоколами огляду предметів від 02.02..2023 року з фото (а.с. 38-45)

- постановою про визнання та приєднання речових доказів від 02.02.2023 (а.с.46)

- протоколом обшуку від 21.01.2023 року (а.с. 53-58);

- протоколом огляду предметів від 02.02.2023 року (а.с. 59-70);

- постановами про визнання речовими доказами 02.10.2023 року грошових коштів та від 31.01.2023 року транспортного засобу Порше (а.с. 71-73);

- протоколом затримання ОСОБА_8 від 31.01.2023 рок (а.с. 101-106);

- заявами ОСОБА_8 та протоколом огляду від 03.04.2023 року (а.с. 171-175);

- протоколом огляду від 02.02.2023 року мобільного телефону належного ОСОБА_8 , який визнаний за постановою від 02.02.2023 року речовим доказом (а.с. 181-186) та який при дослідженні в якості речового доказу в судовому засіданні за технічних підстав не було можливості дослідити;

Не дивлячись на захисну позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , направлену на уникнення покарання за вчиненен, його винуватість у вчиненні поставлених у провину злочину за ч.3 ст. 307 КК України, за викладених вище обставин поза межами розумних сумнівів підтверджується сукупністю ретельно досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а у своєму взаємозв`язку виявилися достатніми для таких висновків суду. Натомість, стороною захисту, обвинуваченим і в його інтересах захисником ОСОБА_45 заявлено клопотання про визнання недопустимими доказів в рамках вищенаведеного кримінального провадження. В клопотанні сторона захисту ставить питання про недопустимість таких доказів, як:

протоколу огляду грошових коштів з фототаблицею від 17.12.2022 року (т.1 а.с.87-98);

протоколу огляду покупця від 17.12.2022 року (т.1 а.с.99-100);

протоколу огляду покупця від 17.12.2022 року (т.1 а.с.101);

протоколу добровільної видачі з фототаблицею від 17.12.2022 року (т.1 а.с. 102-104);

протоколу огляду грошових коштів з фототаблицею від 29.01.2023 року (т.1 а.с. 129-167);

протоколу огляду покупця від 29.01.2023 року (т.1 а.с. 168-171);

протоколу огляду покупця від 29.01.2023 року (т.1 а.с. 172);

протоколу добровільної видачі з фото таблицею від 29.01.2023 (т.1 а.с. 173- 174);

протоколу огляду грошових коштів з фототаблицею від 31.01.2023 року (т.1 а.с.199-229);

протоколу огляду покупця від 31.01.2023 року (т.1 а.с.230-232);

протоколу огляду покупця від 31.01.2023 року (т.1 а.с.233);

протоколу добровільної видачі з фототаблицею від 31.01.2023 (т.1 а.с.234- 235);

протокол про хід і результати НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 18.12.2022 року (т.2 а.с.15-18);

протоколу про хід і результати НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 29.01.2023 року (т.2 а.с.22-27);

протоколу про хід і результати НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 31.01.2023 року (т.2 а.с.31-36);

відеозапису ходу і результатів НСРД на носій інформації DVD-диск (т.2 а.с.37);

протоколу про результати проведення спостереження від 10.02.2023 року (т.2 а.с. 43-49);

фото фіксації спостереження за особою на носій інформації DVD-R диск (т.2 а.с.50);

протоколу про результати зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж від 08.02.2023 року (Т.2 а.с.56-72);

протоколу про результати проведення аудіо, відео контролю особи від 08.02.2023 року (Т.2 а.с.77-125);

висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/126-22/9113-НПРАП від 13.01.2023 року (т.1 а.с.110-113),

висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/126-23/905-Н№ПРАП від 06.02.2023 року (т.1 а.с.180-183),

висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/126-23/907-НЗПРАП від 01.02.2023 року (т.1 а.с.240-243);

висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/126-23/1068-НЗПРАП від 15.02.2023 року (т.2 а.с.267-271);

висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/126-23/1064-НПРАП від 14.03.2023 року (т.З а.с.7-9);

висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/126-23/1065-НЗПРАП від 08.02.2023 року (т.З а.с.30-33);

протоколу обшуку від 31.01.2023 року (Т.2 а.с.224-230) та відеозапису обшуку на флешносії (т.2 а.с. 231)

протоколу огляду предметів від 02.02.2023 року (т.2 а.с.232-240);

протоколу огляду предметів від 02.02.2023 року (т.2 а.с.242-246);

протоколу огляду предметів від 17.03.2023 року (т.З а.с.10-11);

протоколу огляду предметів від 22.02.2023 року (т.З а.с.34-35);

протоколу огляду предметів від 02.02 2023 року (т.З а.с.42-45);

протоколу огляду предметів від 02.02,2023 року (т.З а.с.181-185).

В обґрунтування заявленого клопотання сторона захисту посилається на те, що свідок ОСОБА_10 (т.1: а.с.99-100, 101, 102, 168-171, 172, 230-232, 233), поняті ОСОБА_46 та ОСОБА_47 (Т.1: а.с. 87-88, 102), поняті ОСОБА_48 та ОСОБА_49 (Т.1: а.с. 129-167, 173), поняті ОСОБА_50 та ОСОБА_51 (Т.1: а.с. 199-229, 234-235), були залучені до проведення НСРД та матеріалів, які складались за результатами НСРД та мали гриф «таємно», що суперечить вимогам ст.. ч. 6 ст. 246, 517 КПК України та ч.7 ст.22 ЗУ «Про державну таємницю». Зазначають, що відповідно до ч.1 ст. 273 КПК України, за рішенням керівника органу досудового розслідування, прокурора під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій можуть бути використані заздалегідь ідентифіковані (помічені) або несправжні (імітаційні) засоби. Мова насамперед йде про грошові кошти, які використовуються для закупки наркотичних засобів. Співробітник УСБУ, ідентифікуючи купюри за їх номіналом, серією та номером, оформив дану процесуальну дію звичайним протоколом огляду в присутності двох понятих та особи, якій дані грошові кошти вручаються для придбання наркотичних засобів (тобто за участі особи, яка залучена до конфіденційного співробітництва). Разом із тим, дана процесуальна дія, відповідно до ч.1 ст. 273 КПК України відноситься до негласної слідчої дії і повинна проводитися відповідно до вимог ст. 517 КПК України в частині охорони державної таємниці, тобто всі особи, які залучені слідчим чи прокурором до участі в даній негласній слідчій дії, повинні мати допуск до державної таємниці та стороною обвинувачення не було надано суду письмової згоди ОСОБА_10 на участь в НСРД.

Окрім наведеного, вказують в клопотанні про те, що згідно відомостей, що містяться в протоколі огляду грошових коштів з фото таблицею від 31.01.2023 року (т.1 а.с. 199-229); протоколі огляду покупця від 31.01.2023 року (т.1 а.с.230-232), протоколі добровільної видачі з фото таблицею від 31.01.2023 (т.1 а.с.234-235), вказані слідчі дії проведені співробітниками СБУ в Чернівецькій області ОСОБА_52 та ОСОБА_53 . Натомість підписи ОСОБА_54 у вказаних протоколах відсутні, однак наявні підписи іншого співробітника - ОСОБА_55 , який участі у даних слідчих діях не брав.

Протоколи про хід та результати НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 17.12.2022 року (т.1 а.с. 15-18), 29.01.2023 року (т.2 а.с. 21-27), 31.01.2023 року (т.2 а.с. 31-36), протокол за результатами проведення НСРД - аудіо-, відео контроль особи від 08.02.2023 року (т.2 а.с. 77-125), учасником яких був ОСОБА_10 , всупереч вимогам ч.5 ст.104 КПК України, не містять підпису останнього, а тому, в силу вимог ч.1 ст.86 КПК України, вважають вищенаведені докази такими, що є недопустимими. Також, посилаються на те, що як вбачається із досліджених в судовому засіданні відео (диск у т.2 а.с.37), під час проведення НСРД у формі оперативних закупок, що мали місце 17 грудня 2022 року, 29 січня та 31 січня 2023 року, співробітниками У СБУ в Чернівецькій області здійснювалась фіксація вказаної слідчої дії на технічні засоби, зокрема, у протоколах про хід і результати НСРД (т.2 а.с.15-18, а.с.22-27, а.с.31-36) відсутні відомості про додатки у вигляді носіїв інформації, хоч у т.2 на а.с.37 міститься один диск, на якому наявні файли з відео про проведення трьох оперативних закупок ОСОБА_10 17.12.2022 року, 29.01.2023 року та 31 січня 2023 року, відомості про карту пам`яті відсутні, а отже, протоколи про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 18.12.2022 р. (т.2 а.с.15-18), 29.01.2023р. (т.2 а.с.22-27), 31.01.2023 року (т.2 а.с.31-36) та носій інформації - диск (т.2 а.с.37), протокол про результати проведення аудіо, відео-контролю особи (т.2 а.с.77-125), протоколи огляду покупця (т.1 а.с.99-101, 168-172, 230-233), протоколи добровільної видачі (т.1 а.с., 102-104, 173-174, 234-235), є недопустимими доказами, оскільки здобуті з істотними порушеннями умов проведення НСРД, результати таких дій у відповідності з вимогами статей 86, 87 КПК України, не можуть бути використані при прийнятті процесуального рішення. Мотивуючи доводи клопотання, сторона захисту вказує і на те, що відповідно з постановами прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_56 від 13.12.2022 року (т.2 а.с.12-14), 17.01.2023 року (т.2 а.с.19-21) від 30.01.2023 року (т.2 а.с.28-30), поставлено було розпочати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки. Виконання даних постанов покладеного на старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_57 та відповідно до доручень старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_57 від 14.12.2022 року останнім передоручено проведення НСРД працівникам Чернівецького управління ВВБ НП України (т.2 а.с.6-7) та працівникам УСБУ в Чернівецькій області (т.2 а.с. 811). Отже, на думку сторони захисту, у даному кримінальному провадженні, ініціатором проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки був прокурор, який доручив виконання цих НСРД слідчому, а не працівникам УСБУ в Чернівецькій області.

Аргументуючи доводи наведені в клопотанні, також, сторона захисту вважає, що посилання органу досудового розслідування на інформацію, отриману в результаті оперативно-розшукових заходів, не може бути єдиною підставою для отримання дозволу на проведення НСРД, без наявності інших об`єктивних доказів, зокрема - протоколів допиту осіб, які купували у особи наркотичні чи психотропні речовини та, як вбачається зі змісту ухвал слідчого судді Чернівецького апеляційного суду від 14.12.2022 року про надання дозволу на НСРД у вигляді візуального спостереження (т.2 а.с.41-42), від 14.12.2022 року про надання дозволу на зняття інформації з електронних комунікаційних мереж (т.З а.с.54-55), від 14.12.2022 року про надання дозволу на аудіо-, відео контроль особи (т.2 а.с. 75-76), а також зі змісту постанов прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_56 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 13.12.2022 року (т.2 а.с.12-14), від 17.01.2023 року (т.2 а.с.19-21), від 30.01.2023 року (т.2 а.с.28- 30), підставою для надання дозволу на проведення вказаних НСРД стали матеріали оперативно-розшукових заходів, проведених управлінням ДВБ НПУ, про причетність ОСОБА_8 до «виготовлення за допомогою лабораторного обладнання та збуту психотропних речовин «амфетамін» та наркотичних засобів «марихуани», отриманих як з нарколабораторій в Чернівецькій області, так і завезених через державний кордон України із Румунії» (Т.1 а.с.49). У протоколі прийняття заяви від ОСОБА_24 (т.1 а.с.36), на підставі якої органом досудового розслідування 08.12.2022 року внесено відомості до ЄРДР, його поясненнях (т.1 а.с.37) та протоколі допиту (т.1 а.с.42-44) - ОСОБА_24 повідомив, що від спільних знайомих, анкетні дані та номери засобів зв`язку яких він назвати відмовився, йому стало відомо, що з жовтня 2022 року громадяни ОСОБА_58 та ОСОБА_8 займаються незаконним збутом психотропних речовин. В подальшому, вже після проведення оперативних закупок, працівники Чернівецького управління ДВБ НПУ та Управління СБУ в Чернівецькій області в рамках виконання доручення слідчого послались на те, що «в ході проведення розшукових заходів відомостей щодо джерел надходження психотропних речовин та наркотичних засобів до ОСОБА_8 , які останній збував на території регіону, в першу чергу серед військовослужбовців ЗСУ, не отримано» (т.1а.с.70), «канал надходження до ОСОБА_8 психотропної речовини «амфетамін» не встановлено» (т.1 а.с. 72). Посилаючись на вимоги чинного кримінально процесуального закону, клопотання задовольнити в повному обсязі і по суду ОСОБА_8 виправдати.

Прокурор ОСОБА_59 в судовому засіданні заперечував проти наведеного вище клопотання сторони захист про визнання доказів недопустимими, надав суду заперечення проти вказаного клопотання у задоволенні якого просив відмовити.

Суд, вивчивши доводи викладені в клопотанні, вищенаведені та підтримані обвинуваченим і в його інтересах захисником, вивчивши доводи викладені у запереченнях, дослідивши докази по справі, зважає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Критерії визнання доказів недопустимими обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості: під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (ч. 4 ст. 87, ч. 2 ст. 89 КПК України) - у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду; у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (ч. 1 ст. 89 КПК України) - якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів.

Вирішуючи на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України питання щодо допустимості доказу, який отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, повинно бути обґрунтувано, яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, в чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу, та за відповідності ситуації переліку критеріїв, наведених в ч. 2 ст. 87 КПК України, послатись на конкретний пункт цієї норми.

Водночас, при вирішенні питання щодо допустимості похідних доказів, необхідно встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав і свобод людини та використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим на підставі частин 1-3 ст. 87 КПК України. Визнання недопустимими первісних доказів за іншими правилами допустимості, передбаченими КПК України, саме по собі не дає підстав для визнання недопустимими похідних доказів на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України.

Отже, щодо доводів наведених в клопотанні додержання державної таємниці під час проведення НСРД, суд вважає доводи сторони захисту не обґрунтованими з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 275 КПК України, під час проведення НСРД, слідчий має право використовувати інформацію, отриману внаслідок конфіденційного співробітництва з іншими особами, або залучати цих осіб до проведення НСРД у випадках, передбачених цим Кодексом. Залучення до конфіденційного співробітництва є не окремим різновидом НСРД, а складовим елементом їх проведення, що вбачається з положень ч. 2 ст. 246 КПК, де визначаються види НСРД, серед яких залучення до конфіденційного співробітництва відсутнє.

За усталеною судовою практикою під конфіденційним співробітництвом слід розуміти негласні відносини, що встановлюються уповноваженими органами з повнолітньою дієздатною особою і на засадах добровільності та конспіративності використовуються для вирішення завдань кримінального провадження. Участь конфідента в контексті реалізації положень статей 223, 246, 271 КПК охоплюється змістом і є невід`ємною складовою процесуальної дії органу досудового розслідування, спрямованої на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Дії конфідента як невід`ємна складова НСРД у формі оперативної закупки фактично утворюють собою спосіб здійснення правоохоронним органом окремої процесуальної дії, метод втілення прихованих засобів виявлення і викриття кримінального правопорушення спеціальними підрозділами, отже, і виконавчий зміст здійснення правоохоронної діяльності у формі проведення НСРД. Водночас, рішення про застосування заходів безпеки, які містять справжні анкетні дані особи, котра дала згоду на конфіденційне співробітництво і до якої застосовано заходи безпеки, відповідно до вимог ч. 1 ст. 252 КПК та п. «а» ст. 15 Закону України від 23 грудня 1993 року № 3782-XII «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» є державною таємницею і до матеріалів кримінального провадження не приєднуються, а зберігаються окремо в органі, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження. Згідно з ч. 3 ст. 317 КПК, матеріали про застосування заходів безпеки стосовно осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, для ознайомлення не надаються.

Таким чином, залучення ОСОБА_10 до участі в контролі за вчиненням злочину було зумовлено об`єктивними обставинами та відповідає положенням ч. 6 ст. 246 КПК, а відсутність у матеріалах провадження окремої постанови про його залучення до конфіденційного співробітництва не є порушенням вимог КПК, не свідчить про порушення прав учасників кримінального провадження, про наявність таких порушень КПК, які б могли призвести до ухвалення незаконного та/або необґрунтованого рішення.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 208/2160/18 від 25.09.2023, в розумінні ст. 517 КПК України, це кримінальне провадження не є таким, що містить відомості, які становлять державну таємницю, а кримінальний процесуальний закон не встановлює вимог про залучення до конфіденційного співробітництва та проведення НСРД лише таких осіб, які допущені до державної таємниці.

Щодо доводів сторони захисту про недопустимість доказів - протоколів про хід та результати проведених НСРД на тих підставах, що поняті не мають допуск до державної таємниці у відповідності до ст. 517 КПК України, слід зазначити, що поняті, залучаються до участі у кримінальному провадженні з метою засвідчення своїм підписом відповідності записів у протоколі виконаним діям, є фізичними, сторонніми особами, які не зацікавлені у результатах кримінального провадження, та не є службовими особами, яким довірена державна таємниця. На вказане позиціях звернуто увагу в правових позиціях Верховного Суду (постанова Верховного Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 26.09.2023 справа № 404/2409/20).

Особи, які залучаються до проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зокрема, поняті, закупники наркотичних засобів, психотропних речовин), не обов`язково повинні мати доступ до державної таємниці.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність достатньої інформації для заведення оперативно-розшукової справи та відсутності доказів заведення такої справи, не розсекречення ухвал слідчих суддів, на підставі яких було проведено негласні слідчі дії, що, на думку сторони захисту, свідчить про недопустимість доказів, здобутих внаслідок їх проведення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», оперативно-розшукова діяльність - це система гласних і негласних пошукових, розвідувальних та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 269-1, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів. Оперативно-розшукові заходи і негласні слідчі (розшукові) дії не є тотожними поняттями. Зокрема, оперативно-розшукові заходи за своєю суттю проводяться з метою виявлення, попередження та розкриття злочину, що готується, при цьому негласні слідчі (розшукові) дії направлені на виявлення та перевірку інформації, необхідної для розслідування вже вчиненого злочину.

Суд вважає необгрунтованими твердження сторони захисту про заборону проведення негласних слідчих (розшукових) дій за відсутності заведеної оперативно-розшукової справи, так як всі наявні клопотання, а також ухвали апеляційного суду Чернівецької області стосуються проведення саме негласних слідчих (розшукових) дій з метою розслідування вже вчиненого злочину, а не оперативно-розшукових заходів. При цьому, у матеріалах кримінального провадження наявні протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, в яких наявні посилання на ухвали слідчих суддів Чернівецького апеляційного суду, що є розсекреченими.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» такі особи зобов`язані лише не розголошувати таємницю, що стала їм відома у зв`язку з проведенням оперативно-розшукової діяльності (постанови Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 202/5035/20 та від 01.06.2023 у справі № 464/7015/20). Також, у наведеній правовій позиції зазначено, що вручення конфіденту грошових коштів не є окремою негласною слідчою (розшуковою) дією, як про те зазначає захисник, посилаючись на ч. 1 ст. 273 КПК України (арк. 7-8), а є складовою частиною НСРД, спрямованою на забезпечення (підготовку) подальшого здійснення контролю за вчиненням злочину, що, в свою чергу, окрім протоків про які згадує захисник, було детально відображено у протоколах про хід та результати НСРД контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки (а.с. 15-18, 22-27, 31-36 т. 2), а отже, вказані протоколи, які охоплюють своїм змістом всі необхідні відомості, зокрема про вручення грошових коштів, про видачу конфідентом одержаних під час оперативної закупки предметів (речей), є належним і допустимим процесуальним джерелом доказів.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мірілашвілі проти Росії» від 11.12.2008 року, п. 200, вбачається, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх.

Відносно доводів, наведених в клопотанні про відсутність у протоколах НСРД зокрема, в протоколі огляду грошових коштів з фототаблицею від 31.01.2023 року (т.1 а.с. 199-229); в протоколі огляду покупця від 31.01.2023 року (т.1 а.с.230-232), в протоколі добровільної видачі з фототаблицею від 31.01.2023 (т.1 а.с.234-235), при проведенні цих слідчих дій, що були проведені співробітниками СБУ в Чернівецькій області підписів особи, що брала участь у його складанні та відсутності у протоколах НСРД підписів осіб, що брали участь у процесуальній дії не знайшло свого підтвердження при дослідженні наведених вище доказів, з огляду на наступне.

Зі змісту наведених і безпосередньо досліджених в засіданні протоколів вбачається, що вони усі складені співробітником УСБУ у Чернівецькій області ОСОБА_52 , підписи останнього наявні в кожному із наведених протоколів. Також, з досліджених, вищенаведених протоколів, а також інших досліджених в засіданні протоколів про хід та результати НСРД вбачається, що учасниками проведення і складання таких слідчих дій були ОСОБА_60 або ОСОБА_61 та кожен із них був уповноважений керівником оперативного підрозділу на проведення і участь в проведенні слідчої дії НСРД.

Згідно правової позиції (судова палата ККС Верховного суду у справі № 466/9158/14-к від 26.01.2024р.), за релевантних обставин вказує, що зазначене у вступній частині протоколу прізвище одного слідчого замість іншого, є опискою та не може бути підставою про визнання недопустимим доказом саме у зв`язку з цим. Більше того, сторона захисту, зазначаючи про вказані обставини, жодним чином не навела мотивів того, що ці порушення позначилися або могли позначитися (і яким чином) на результат судового розгляду, в тому числі на допустимість доказів, як таких що порушують права обвинуваченого. Також суд звертає увагу і на те, що протоколи вказаних окремих процесуальних дій, у кожному із яких наявні підпис ОСОБА_10 , містять відомості щодо проведення тієї чи іншої складової НСРД контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, тощо. Доказами дослідженими по справі, безпосереднього в засіданні, матеріали кримінального провадження спростовуються твердження сторони захисту, що ці докази отримані внаслідок порушення прав і свобод обвинуваченого чи істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому відсутні підстави для визнання зазначених доказів недопустимими з огляду на вимоги статей 86, 87 КПК України.

Суд вважає, що доводи сторони захисту про недопустимість протоколів НСРД з тих підстав, що у цих протоколах, а саме, про проведення аудіо-, відеоконтролю особи (протоколи про хід та результати НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 17.12.2022 року (т.1 а.с. 15-18), від 29.01.2023 року (т.2 а.с. 21-27), від 31.01.2023 року (т.2 а.с. 31-36), протокол за результатами проведення НСРД аудіо -, відео контроль особи від 08.02.2023 року (т.2 а.с. 77-125), з ознак того, що не зазначено відомості про застосовану в ході процесуальної дії спецтехніку правоохоронного органу, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки зміст наведених і досліджених судом протоколів НСРД не суперечить положенням статей 99, 104, 105, 252 КПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 246 КПК України НСРД є різновидом слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, а тому відомості про назви та характеристики технічних засобів, які застосовувалися при їх проведенні, обґрунтовано не наведені в протоколах за результатами НСРД.

Такий висновок відповідає позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеній в постановах від 07.10.2020 (справа № 725/1199/19), від 20.05.2020 (справа № 585/1899/17), від 22.10.2021 (справа № 487/5684/19).

Відповідно до пунктів 4.5.1, 4.5.6 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом голови СБУ від 12.08.2005 № 440, до державної таємниці належать відомості про номенклатуру, фактичну наявність спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки: устаткування, апаратури, приладів, пристрів, програмного забезпечення, препаратів та інших виробів, призначених (спеціально розроблених, виготовлених, запрограмованих або пристосованих) для негласного отримання інформації, що розкривають найменування, принцип дії чи експлуатаційні характеристики технічних засобів розвідки, спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки, призначених для здійснення та забезпечення оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, володіння якими дає змогу зацікавленій стороні впливати на її результати, що створює загрозу національним інтересам і безпеці. Враховуючи, що відомості про спеціальні технічні засоби, призначені для негласного отримання інформації, є державною таємницею і стосуються не тільки цього кримінального провадження, їх розголошення без належних і обґрунтованих підстав загрожує національним інтересам та безпеці, поняття і ознаки яких визначені в Законі України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України». Отже, право обмеження стосовно розкриття у кримінальному провадженні відомостей, визначених ст. 246 КПК України, обумовлено віднесенням їх до державної таємниці та потребою зберігати таємні методи розслідування злочинів за відповідними дорученнями оперативним підрозділом СБУ, а не зазначення в означених вище протоколах НСРД технічних засобів, які використовувалися під час проведення НСРД, не ставить під сумнів належність та допустимість як доказів протоколів НСРД та доданих до них DVD-R дисків, з огляду на положення статей 85 - 87 КПК України, адже їх збирання й закріплення відбулося без порушення гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінальним процесуальним законодавством порядку, вони походять із належного процесуального джерела, отримані належним суб`єктом, у належному процесуальному порядку з належним оформленням джерела фактичних даних.

Наведені вище узгоджуються із правовими позиціями наведеними постановами Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 208/2160/18 від 25.09.2023 та у справі № 554/5090/16-к від 29.03.2021, а також постановою Верховного Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 17.10.2023 справа № 455/844/16-к. Суд, виходячи з вищенаведених вимог, вважає, що стороною обвинувачення було надано всі необхідні процесуальні документи, які стосувалися процедури отримання дозволу та проведення негласних слідчих (розшукових) дій, в судовому засіданні останні за участю сторони захисту були досліджені, внаслідок чого, суд перевірив законність проведення дій НСРД, а тому, суд приходить до переконання, що матеріали, які стосуються проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також отримані за результатами їх проведення дані, які зафіксовані у відповідних протоколах, є допустимими доказами в рамках даного кримінального провадження, а доводи сторони захисту про їх недопустимість, в свою чергу, є необґрунтованими.

Також, у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.03.2021 (справа № 554/5090/16-к) наведено правила оцінки електронного доказу на предмет його допустимості. ВС зазначив, що за змістом ст. 93 КПК врегульовано порядок збирання доказів сторонами кримінального провадження. ВС нагадав, що постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі Об`єднана палата) від 29 березня 2021 року в справі № 554/5090/16-к (провадження № 51-1878 кмо 21) розтлумачено порядок оцінки електронного доказу та його допустимості. Зокрема, Об`єднана палата звернула увагу, що для виконання завдань кримінального провадження, з огляду на положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», допустимість електронного документа як доказу не можна заперечувати винятково на підставі того, що він має електронну форму (ч.2 ст.8). Відповідно до ст. 7 цього Закону у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення. Питання ідентифікації електронного документа як оригіналу можуть бути вирішені уповноваженою особою, яка його створила (за допомогою спеціальних програм порахувати контрольну суму файлу або каталогу з файлами CRC-сума, hash-сума), або за наявності відповідних підстав шляхом проведення спеціальних досліджень. Для виконання завдань кримінального провадження з огляду на положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»: електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму (ч. 3 ст. 5); візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною (ч. 4 ст. 5); допустимість електронного документа як доказу не можна заперечувати винятково на підставі того, що він має електронну форму (ч. 2 ст. 8). Гарантією захисту законних прав та інтересів сторін к кримінальному провадженні є встановлені ст. 266 КПК вимоги, що технічні засоби, застосовані під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також первинні носії отриманої інформації повинні зберігатися до набрання законної сили вироком суду. За наявності відповідних підстав носії інформації та технічні засоби, за допомогою яких отримано інформацію, можуть бути предметом дослідження відповідних спеціалістів або експертів у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту в цьому кримінальному провадженні не зверталась до суду із клопотанням про витребування та дослідження в судовому засіданні первинних носіїв отриманої інформації за результатами фіксації в ході НСРД телефонних розмов.

Положеннями статей 98, 99 КПК зазначено вимоги щодо речових доказів. Частиною 1 ст. 99 КПК визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У частині 3 ст. 99 КПК України, законодавець визначив, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа ще й його відображення, якому надається таке ж значення як документу. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації. Безпідставним є ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа. Характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. У випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення. Питання ідентифікації електронного документа як оригіналу можуть бути вирішені або повноважною особою, яка його створила, або, за наявності підстав, шляхом проведення спеціальних судових досліджень. Для виконання завдань кримінального провадження допустимість електронного документа як доказу не можна заперечувати винятково на підставі того, що він має електронну форму. У статті 266 КПК України, встановлено гарантії захисту законних прав та інтересів сторін у кримінальному провадженні. За наявності обґрунтованих підстав носії інформації та технічні засоби, за допомогою яких отримано інформацію, можуть бути предметом дослідження відповідних спеціалістів або експертів у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналізуючи вищеозначені вимоги закону, виходячи із з`ясованих обставин справи і сукупності доказів безпосереднього досліджених в судовому засіданні, суд звертає увагу, що стороною захисту не ставиться під сумнів дієвість цих гарантій, а при відтворенні в ході дослідження записів НСРД не викликали обґрунтованих сумнівів у їх достовірності, а отже, безпідставними є твердження сторони захисту про недопустимість доказів - протоколів НСРД та оптичного носія із відеозаписами, а саме - протоколу огляду грошових коштів з фототаблицею від 17.12.2022 року (т.1 а.с.87-98); протоколу огляду покупця від 17.12.2022 року (т.1 а.с.99-100); протоколу огляду покупця від 17.12.2022 року (т.1 а.с.101); протоколу добровільної видачі з фототаблицею від 17.12.2022 року (т.1 а.с. 102-104); протоколу огляду грошових коштів з фототаблицею від 29.01.2023 року (т.1 а.с. 129-167); протоколу огляду покупця від 29.01.2023 року (т.1 а.с. 168-171); протоколу огляду покупця від 29.01.2023 року (т.1 а.с. 172); протоколу добровільної видачі з фото таблицею від 29.01.2023 (т.1 а.с. 173- 174); протоколу огляду грошових коштів з фототаблицею від 31.01.2023 року (т.1 а.с.199-229); протоколу огляду покупця від 31.01.2023 року (т.1 а.с.230-232); протоколу огляду покупця від 31.01.2023 року (т.1 а.с.233); протоколу добровільної видачі з фототаблицею від 31.01.2023 (т.1 а.с.234- 235); протоколу про хід і результати НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 18.12.2022 року (т.2 а.с.15-18); протоколу про хід і результати НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 29.01.2023 року (т.2 а.с.22-27); протоколу про хід і результати НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 31.01.2023 року (т.2 а.с.31-36); відеозапису ходу і результатів НСРД на носій інформації DVD-диск (т.2 а.с.37); протоколу про результати проведення спостереження від 10.02.2023 року (т.2 а.с. 43-49); фотофіксація спостереження за особою на носій інформації DVD-R диск (т.2 а.с.50); протоколу про результати зняття інформації електронних телекомунікаційних мереж від 08.02.2023 року (т.2 а.с.56-72); протоколу про результати проведення аудіо, відео контролю особи від 08.02.2023 року (т.2 а.с.77-125). В правових позиціях Верховного Суду (постанови Верховного суду справа № 455/844/16-к від 17.10.2023, № 683/1200/18 від 05.04.2023, № 761/12614/20 від 01.06.2021), звернуто увагу, що обґрунтовані сумніви в достовірності інформації мають бути об`єктивними та аргументованими, з огляду на обставини конкретного кримінального провадження, та мають спиратися на об`єктивні дані безсумнівного сприйняття таких фактів чи переконливо підтверджуватися іншими доказами у справі або обґрунтовуватися відповідними технічними висновками спеціалістів на засадах змагальності в кримінальному процесі. Об`єктивних даних про такі факти стороною захисту не надано, а отже відсутні будь-які підстави для визнання таких доказів не допустимими. Кримінальний процесуальний закон не вимагає від органу досудового розслідування процесуального оформлення певним видом процесуального документа одержаних шляхом їх витребування або отримання речей і документів. Натомість КПК ставить вимогу про дотримання встановленого порядку проведення слідчих дій, складання відповідного протоколу за результатами здійснення НСРД та СРД, відображення у тексті протоколу встановлених вимогами закону відомостей.

У кримінальному процесуальному аспекті протокол НСРД, який відображає всі необхідні відомості, зокрема і про видачу конфідентом одержаної під час оперативної закупки речовини, є належним і допустимим процесуальним джерелом доказів про їх походження, оскільки відображає як хід здійснення НСРД, так і отримані результати. Більш того, дії конфідента як невід`ємна складова НСРД у формі оперативної закупки фактично утворюють собою спосіб здійснення правоохоронним органом окремої процесуальної дії, метод втілення прихованих засобів виявлення і викриття кримінального правопорушення спеціальними підрозділами, отже, і виконавчий зміст здійснення правоохоронної діяльності у формі проведення НСРД.

Доводи сторони захисту в клопотанні на те, що у наведених вище протоколах про хід та результати НСРД контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки (а.с. 15-18, 22-27, 31-36 т.2) відсутні відомості про додатки у вигляді носіїв інформації, однак в матеріалах міститься оптичний носій інформації на а.с. 37 т.2, а тому відповідні докази слід вважати недопустимими, є безпідставними з огляду на наступне.

Аудіо, відеоконтроль особи (ст. 260 КПК України) та контроль за вчиненням злочину (ст. 271 КПК України) є окремими видами негласних слідчих (розшукових) дій, які, в свою чергу, проводились одночасно у вказаному кримінальному провадження при встановленні обставин, що підлягають доказуванню, та викритті протиправної діяльності ОСОБА_8 . Відеозаписи, що містяться на оптичному носії інформації № 285-6323 від 31.01.2023 на а.с. 37 т. 2 є додатком до протоколу за результатами проведення НСРД аудіо -, відео контроль особи а.с. 77-125 т.2, про що й зазначається у вказаному протоколі.

За приписами кримінального процесуального закону протокол НСРД про результати контролю за вчиненням злочин у формі оперативної закупки, який охоплює своїм змістом всі необхідні відомості, зокрема і про видачу конфідентом одержаних під час оперативної закупки предметів (речей), є належним і допустимим процесуальним джерелом доказів про їх походження. Складання, крім протоколу НСРД контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, де відображено відомості про видачу конфідентом отриманих у ході її проведення речовин, ще й протоколу добровільної видачі конфідентом отриманих за результатами цієї НСРД предметів (речей) кримінальний процесуальний закон не вимагає. Також, суд звертає увагу і на те, що у частині 7 ст. 223 КПК України. зазначено, що слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної НСРД. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

В наведених вище, досліджених протоколах, а саме - протоколу огляду грошових коштів з фототаблицею від 17.12.2022 року (т.1 а.с.87-98); протоколу огляду покупця від 17.12.2022 року (т.1 а.с.99-100); протоколу огляду покупця від 17.12.2022 року (т.1 а.с.101); протоколу добровільної видачі з фототаблицею від 17.12.2022 року (т.1 а.с. 102-104); протоколу огляду грошових коштів з фототаблицею від 29.01.2023 року (т.1 а.с. 129-167); протоколу огляду покупця від 29.01.2023 року (т.1 а.с. 168-171); протоколу огляду покупця від 29.01.2023 року (т.1 а.с. 172); протоколу добровільної видачі з фото таблицею від 29.01.2023 (т.1 а.с. 173- 174); протоколу огляду грошових коштів з фототаблицею від 31.01.2023 року (т.1 а.с.199-229); протоколу огляду покупця від 31.01.2023 року (т.1 а.с.230-232); протоколу огляду покупця від 31.01.2023 року (т.1 а.с.233); протоколу добровільної видачі з фототаблицею від 31.01.2023 (т.1 а.с.234- 235); протоколу про хід і результати НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 18.12.2022 року (т.2 а.с.15-18); протоколу про хід і результати НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 29.01.2023 року (т.2 а.с.22-27); протоколу про хід і результати НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 31.01.2023 року (т.2 а.с.31-36); відеозапису ходу і результатів НСРД на носій інформації DVD-диск (т.2 а.с.37); протоколу про результати проведення спостереження від 10.02.2023 року (т.2 а.с. 43-49); фотофіксація спостереження за особою на носій інформації DVD-R диск (т.2 а.с.50); протоколу про результати зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж від 08.02.2023 року (т.2 а.с.56-72); протоколу про результати проведення аудіо, відео контролю особи від 08.02.2023 року (т.2 а.с.77-125) були запрошені поняті і їх підписи містяться в протоколах.

Враховуючи, що положень про обов`язкову участь понятих у проведенні НСРД не містять ні ст. 223 КПК, ні статті 246, 252, 271 КПК, твердження захисника про недопустимість як доказу вищенаведених протоколів, є безпідставними.

Щодо доводів сторони захисту відносно недопустимості протоколів про хід та результати НСРД внаслідок передоручення їх виконання оперативним підрозділам та законності отримання органом досудового розслідування дозволів на проведення НСРД, суд наведені доводи вважає безпідставними і звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 41 КПК України під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого.

Згідно із ч. 6 ст. 246 КПК України, проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування кримінального правопорушення, або за його дорученням - уповноважені оперативні підрозділи

Так, відповідно до ч. 4 ст. 40 КПК України, слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.

Разом із цим, у вказаній статті, як і загалом у КПК України, відсутня норма із положеннями, на які вказує захисник «всі доручення прокурора, які надані в письмовій формі слідчий зобов`язаний виконати особисто» (абз 2 арк. 12), а отже вказані твердження є безпідставними та необґрунтованими.

За з`ясованих обставин, досліджених доказів у їх сукупності в рамках даного кримінального провадження вбачається, що прокурор приймаючи рішення про проведення контролю за вчиненням злочину (а.с. 12-14, 19-21, 28-30 т.2) не доручав їх проведення слідчому СУ ГУНП в Чернівецькій області, а направляв для виконання, який, у свою чергу, діючи в порядку вищевикладених норм КПК України, доручив проведення таких дій оперативному підрозділу УСБУ в Чернівецькій області; а отже, як слідчий, так і працівники оперативного підрозділу діяли в межах повноважень, визначених нормами КПК України.

За приписами ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), розпочати розслідування.

Таким чином, початок досудового розслідування пов`язується з надходженням або самостійним виявленням слідчим, прокурором із будь-якого джерела обставин інформації, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 208/2160/18 від 25.09.2023 звертає увагу, що спеціальні вимоги встановлені саме щодо прийняття та реєстрації заяв і повідомлень (усних чи письмових), які спрямовують до правоохоронного органу треті особи, де, наприклад, за вимогами ст. 8 Закону України від 12 листопада 2015 року № 794-VIII «Про Державне бюро розслідувань» заяви чи повідомлення про кримінальні правопорушення або про необґрунтовані активи, у яких не зазначені прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, розглядаються за умови, що відповідна інформація стосується конкретної особи або містить фактичні дані про вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, які можуть бути перевірені, й усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вносяться до ЄРДР у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" оперативним підрозділам для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності за наявності передбачених статтею 6 цього Закону підстав надається право проводити контрольовану поставку та контрольовану і оперативну закупку товарів, предметів та речовин, у тому числі заборонених для обігу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 271 КПК України контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та проводиться у формі контрольованої та оперативної закупки. Згідно ч. 4 ст. 246 КПК України виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину. Наявність вказаного рішення прокурора має істотне значення для визнання чи невизнання, у відповідності до ст. 94 КПК України, належними, допустимими, достовірними докази, якими сторона обвинувачення доводить причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих злочинів.

Процесуальні наслідки, визначені в ч. 8 ст. 223 КПК, у разі проведення слідчих (розшукових) дій після закінчення строків досудового розслідування, у системному взаємозв`язку з положеннями ч. 3 ст. 214 КПК недвозначно вказують на те, що недійсними є СРД (НСРД), вчинені до внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а отримані внаслідок них докази є недопустимими (за винятком випадків, визначених у ч. 3 вказаної статті).

З урахуванням приписів ч. 3 ст. 214 КПК здійснення досудового розслідування та перевірка будь-яких відомостей чи обставин до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не тільки не допускається, а і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Натомість жодна норма кримінального процесуального закону не встановлює підстав до визнання доказів недопустимими через те, що в матеріалах кримінального провадження відсутній документ або інший носій інформації, дані з якого про кримінальне правопорушення стали підґрунтям до прийняття уповноваженою особою рішення про внесення відповідних відомостей до ЄРДР, що узгоджується із вказаною вище постановою Об`єднаної палати Верховного Суду.

Згідно постанови колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 лютого 2024 року (справа № 243/9515/20), обставини, зазначені у рапорті, отримані у ході оперативно-розшукових заходів, та законно можуть бути приводом для внесення відомостей до ЄРДР. Отже, суд відхиляє доводи сторони захисту про порушення вимог ч.4 ст.271 КПК України. Зокрема, за результатами проведених негласних слідчих дій були складені протоколи із значенням конкретного виду негласних слідчих дій, які проводились: протоколи проведення оперативних закупок, що не є порушенням вимог ч.4 ст.271 КПК України. Водночас, отримана у передбачений КПК України спосіб інформація про злочинну діяльність ОСОБА_8 надала обґрунтовані підстави органу досудового розслідування для початку проведення щодо нього заходів, із метою перевірки його дійсних намірів щодо збуту психотропних речовин, його викриття та документування, або ж спростування наведених щодо нього обставин.

Перевірити наявність або відсутність складу злочину, як тієї чи іншої кваліфікуючої ознаки в цілому, можливо лише за результатом збирання доказів та їх оцінки під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення НСРД, якщо наявні достатні підстави вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, а також якщо відомості про злочини та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб.

Крім того, при вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд в кожному конкретному випадку має встановити: чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії; чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані як допустимі лише у разі, якщо: ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних; порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. У разі встановлення порушення, що породжує сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів чи за допомогою проведення додаткових процесуальних дій, суд має визнати такий доказ недопустимим.

Вказані обставини узгоджуються із правовими позиціями, викладеними в постанові Верховного Суду Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 17.10.2023 по справі № 455/844/16-к.

В рішеннях Європейського суду з прав людини, на які посилається захисник обвинуваченого, для визначення провокації злочину Європейський суд установив такі критерії, як: вагомість причин проведення оперативної закупівлі; наявність у правоохоронних органів об`єктивних даних про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і що ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою; чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів.

Європейський суд також відзначав у своїй прецедентній практиці, що негласні операції повинні проводитися пасивним шляхом за відсутності тиску на заявника для вчинення ним злочину за рахунок таких засобів, як прийняття на себе ініціативи в контактах із заявником, наполегливе спонукання, обіцянку фінансової вигоди або звернення до почуття жалю заявника.

Відповідно до правової позиції Суду, викладеної у рішенні від 05 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» (скарга № 74420/01), саме по собі застосування спеціальних методів розслідування, зокрема легендованих операцій, не є провокацією злочину, а використання судом доказів, одержаних у такий спосіб, автоматично не свідчить про порушення права на справедливий судовий розгляд. Вказані докази можуть вважатися допустимими за умови наявності адекватних і достатніх гарантій проти зловживань, зокрема чіткого та передбачуваного порядку санкціонування, здійснення відповідних оперативно-слідчих заходів та контролю за ними (рішення Суду від 06 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», від 26 жовтня 2006 року у справі «Худобін проти Росії» (скарга № 59696/00),).

Щодо визнання недопустимими доказами висновки експертів, суд зважає на наступне. Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частинами другою і третьою цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень..

Верховний Суд в правових позиціях викладених в постанові від 31.08.2022 року (справа 756/10060/17) зазначив, що суд може визнати дані висновку експертизи недопустимими доказами лише за умови, якщо призначення експертизи слідчим, який не входить до складу визначеної у кримінальному провадженні слідчої групи призвела до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією або Конституцією України. У разі визнання даних висновку експерта недопустимими доказами у зв`язку з призначенням експертизи таким слідчим, суд у кожному випадку повинен аргументувати, які саме конвенційні чи конституційні права і свободи підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб були знівельовані, звужені чи обмежені та в чому це виразилося. Щодо оцінки допустимості використання як доказу висновків судово-медичного експерта, складеного за схожими обставинами, то Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 01.06.2021 року у справі № 336/5755/16 констатував наступне. Обираючи стандарт доказування, який має використовуватися в кримінальних провадженнях, слід віддати перевагу стандарту «поза розумним сумнівом» порівняно із стандартом «баланс ймовірностей». Він означає, що в достовірності факту (винуватості особи) не повинно залишитися розумних сумнівів. Це не означає, що в його достовірності взагалі немає сумнівів, а означає, що всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними. Підґрунтям стандарту «поза розумним сумнівом» є фундаментальна цінність суспільства - гірше осудити невинного, ніж дозволити винному уникнути покарання; відповідно, суспільство, яке цінує добре ім`я і свободу кожного, не повинно засуджувати людину, коли є розумні сумніви в її винуватості.

Такий підхід узгоджується із судовою практикою Європейського суду з прав людини. Так, у параграфі 55 рішення Європейського суду з прав людини від 15 лютого 2012 року у справі «Гриненко проти України» зазначається, що «при оцінці доказів Європейський Суд зазвичай застосовує стандарт доведення «поза всяким розумним сумнівом». Однак доведення повинно будуватися на сукупності досить надійних, чітких і послідовних припущень або аналогічних неспростовних презумпцій фактів».

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом (Avsar v. Turkey). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Стаття 20 КПК України визначає забезпечення права на захист як загальну засаду кримінального провадження та закріплює право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України. Виходячи з наведеного суд відхиляє в цій частині доводи клопотання.

В судовому засіданні було досліджено протокол проведення обшуку будинку обвинуваченого за адресою АДРЕСА_1 . Вилучені під час проведення цього обшуку предмети в установленому законом порядку, було передано на дослідження експертам. Слідчим суддею здійснено належний судовий контроль відповідно до вимог статей 233-234 КПК, за яким не встановлено порушень приписів вказаного Кодексу, що визначають умови, підстави і порядок здійснення невідкладних слідчих дій, про що постановлено відповідну ухвалу. Так, відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором.

Судом за результатами сукупності досліджених доказів по справі не встановлено порушень закону при проведенні обшуку в будинку обвинуваченого, а тому підстави для визнання протоколу проведення обшуку по АДРЕСА_1 , як недопустимого доказу відсутні.

Згідно з ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому законом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отриманні внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Щодо твердження захисника про наявність провокації злочину, то практикою Європейського суду з прав людини, визначено аспекти (критерії) відмежування провокації злочину від допустимої поведінки правоохоронних органів (рішення від 04.11.2010 у справі «Банніков проти Російської Федерації», заява № 18757/06, §§ 37-65); рішення від 04.04.2017 у справі «Матановіч проти Хорватії», заява № 2742/12, §§ 123-135); рішення від 20.02.2018 у справі «Раманаускас проти Литви», заява № 55146/14, §§ 54-62). Провокація має місце тоді, коли працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений. При цьому під пасивним розслідуванням розуміється відсутність будь-яких активних дій, які би спонукали особу вчинити злочин. Умови дотримання вказаних гарантій, вплив поліції на хід подій з використанням «моделі симуляції злочинної поведінки», коли поліція приєднується до протиправної діяльності, а не ініціює її, розцінюється Судом не як провокація, а як таємна робота, що не містить ознак зловживань з огляду на обов`язок правоохоронних органів протидіяти злочинам як небезпечному соціальному явищу (рішення від 24 червня 2008 року у справі «Мілінііне проти Литви» (скарга № 74355/01).

Згідно з ч. 3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на його вчинення з метою подальшого викриття, тобто допомагати особі вчинити злочин, який вона б не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем.

Виходячи з наведених правових орієнтирів не є провокацією пропозиція особи, котра співпрацює з правоохоронними органами, вчинити злочин, на яку винний одразу погоджується

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, суд визнає необґрунтованими заяви щодо провокації кримінального правопорушення й не розглядає їх по суті, коли заявник заперечує факт вчинення ним правопорушення та одночасно заявляє про провокацію (рішення від 08.07.2021 у справі «Берлізев проти України», заява № 43571/12, § 46).

У тій справі ЄСПЛ визнав непослідовним заперечення заявником вчинення злочину та одночасне висунення ним скарги, про те що його спровокували його вчинити.

Захист від провокації обов`язково передбачає, що обвинувачений визнає вчинення інкримінованих йому дій, але стверджує, що вони були наслідком незаконного підбурювання.

Істотна суперечність позиції захисту виключає сумніви у відсутності провокації злочину. Версія про провокацію злочину має визнаватися необґрунтованою, коли обвинувачений заперечує факт вчинення ним злочину та одночасно заявляє про провокацію на його вчинення.

Наведені обставини узгоджуються із усталеною позицією Верховного суду, зокрема постановами Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у справі № 208/2160/18 від 25.09.202 та Першої судової палати Касаційного кримінального суду справа № 677/450/18 від 23.01.2024.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що протягом судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 , в його інтересах захисником, клопотань чи заяв з приводу перевірки вчинення щодо нього провокації злочину працівниками поліції подано не було.

Доводи сторони захисту про відсутність в ОСОБА_62 умислу на збут психотропної речовини амфетаміну спростовуються вищезазначеними дослідженими доказами, показами свідків, враховуючи кількість психотропноої речовх, їх великий та особливо великий розмір, спосіб упакування та розфасування, а також його поведінка, яка зафіксована результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

У своєму рішенні «Баннікова проти Росії» на обґрунтування факту порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист У рішенні «Матановіч проти Хорватії» ЄСПЛ зазначив, що «підбурювання, за змістом кримінального процесуального закону, мало б місце тільки тоді, коли таємний агент перед тим, … як було прийнято рішення про закупку і продаж наркотиків разом з іншими співвиконавцями злочину, неодноразово б заохочував [обвинуваченого] до вчинення злочину (або сприяв утвердженню у прийнятті такого початкового рішення обвинуваченим).

Щодо не допустимості дослідженого в засіданні протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від О1.02.2023 року (т.2 а.с.141-143) та відтворення допиту ОСОБА_10 (т.2 а.с. 144), з огляду на порушення вимог чт. 104; ч. 11 статті 615 КПК України, а також і з огляду того, що в постанові від 24.11.2020 року у справі № 481/227/18 зазначено про безпосередність дослідження показів свідка в засіданні, суд у спростування доводів в цій частині наведених вище, звертає увагу на настане.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами) з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діяв протягом всього часу проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та станом на даний час.

Частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Відповідно до ст. 95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Разом із цим, статтею 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Водночас, положеннями вказаної норми передбачається, що суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, у випадках, передбачених цим Кодексом. Більше того, згідно положень, що визначають загальні засади кримінального провадження (ч. 3 ст. 7 КПК України), зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу. (Розділ IX-1 Особливий режим досудового розслідування, судового розгляду в умовах воєнного стану Стаття 615. Особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану).

За таких обставин вбачається, що засаді безпосередності, як і будь-якій іншій загальній засаді, притаманна певна гнучкість при застосуванні в конкретних обставинах. В залежності від обставин ця засада реалізується в різних формах, оскільки суд має узгоджувати її з іншими засадами кримінального процесу та/або легітимними інтересами суспільства чи окремих осіб.

ЄСПЛ вважає, що гарантії пункту 3 (d) статті 6 Конвенції є особливим аспектом справедливого розгляду, і першочергова увага ЄСПЛ відповідно до ч. 1 ст. 6 полягає в оцінці загальної справедливості кримінального судочинства.

Для такої оцінки ЄСПЛ розглядає процес у цілому, у тому числі спосіб, яким були отримані докази, враховуючи як права сторони захисту, так і інтереси суспільства та потерпілих у належному обвинуваченні і, якщо необхідно, права свідків.

Для оцінки допустимості показань відсутнього свідка має бути досліджено: (i) чи існували поважні причини для неявки свідка та, відповідно, для прийняття показань недопитаного відсутнього свідка як доказів; (ii) чи були показання відсутнього свідка єдиною або вирішальною підставою для засудження обвинуваченого; (iii) чи існували достатні врівноважуючі фактори, у тому числі вагомі процесуальні гарантії, здатні компенсувати незручності, спричинені стороні захисту в результаті допуску доказу та забезпечити, щоб судовий розгляд у цілому був справедливим.

Зазначені обставини викладені у постановах колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 17.10.2023 (справа № 638/18452/17) та від 14.11.2023 (справа № 442/3434/21), а також рішенні Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom [GC], nos. 26766/05 and 22228/06, ECHR 2011, §§ 120-125.

З огляду на викладене, вважаю, що в обставинах цього провадження неможливість забезпечити явку свідка ОСОБА_10 в судове засідання для допиту мало об`єктивні причини. Більше того, як сторона обвинувачення так і суд доклав зусиль для забезпечення явки вказаного свідка, не лише встановивши його відсутність за місцем несення військової служби, як зазначає захисник, а й здійснювався пошук за зареєстрованим місцем його проживання та останніми відомими фактичними адресами проживання, вжито ряд заходів із встановлення можливих місць фактичного перебування та проживання останнього, актуальних засобів зв`язку із таким, в тому числі, із дослідженням та перевіркою наявних відомостей щодо останнього із використанням наявних пошукових та інтегрованих систем.

Разом із тим, посилання захисника на постанову Верховного Суду у справі № 481/227/18 від 24.11.2020, є не релевантним за вказаних обставин, оскільки таке приймалось до введення в Україні режиму воєнного стану та прийняття Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», яким внесено ряд змін до відповідного процесуального законодавства, зокрема нову редакцію Розділ ІХ-1, змін до ст. 7 КПК України, а також ст. 95 КПК України, на яку посилається захисник (арк.4) без зазначення внесених змін до такої.

Таким чином, показання вказаного свідка, які фіксувалися за допомогою технічних засобів відеофіксації, у відповідності до вимог ч.11 ст. 615 КПК України, які є процесуальним джерелом доказів, можуть бути використані як докази, оскільки є конкретними та узгоджуються із сукупністю інших доказів, які досліджені в ході судового розгляду.

Разом із тим, аналізуючи положення ст. 615 КПК України, ряду позиції Верховного суду України, в тому числі Об`єднаної палати у справі № 722/594/22, якою надавалась оцінка застосування кваліфікуючої ознаки в кримінальних правопорушеннях проти власності «в умовах воєнного або надзвичайного стану», вбачається, що вказані положення застосовуються на території, на якій введений воєнний стан, без будь-якої прив`язки до місця ведення бойових дій.

Відповідно до положення абз. 1 та 2 ч. 2 ст. 104 КПК України, у протоколі від 01.02.2023 зазначено про фіксування вказаної слідчої дії за допомогою технічних засобів, а також зазначено, що допит (показання) зафіксовані на носії інформації, який додається до нього, як того вимагають зазначені вище положення КПК України та згідно ч. 5 ст. 224 КПК України, під час допиту може застосовуватися фотозйомка, аудіо та/або відеозапис.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч.1 ст.94 КПК України суд повинен оцінювати докази на основі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вимогами ч. 2 ст. 92 КПК України визначено обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КПК України допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Частинами 1-10 ст. 290 КПК визначено порядок відкриття матеріалів іншій стороні на стадії закінчення досудового розслідування. Зокрема, відповідно до ч. 2 цієї статті прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ доматеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Частина 11 цієї ж статті зобов`язує сторони кримінального провадження здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, а відповідно до положень ч. 12 ст. 290 КПК в разі, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно доположень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

В установленому законом порядку стороні захисту були відкриті матеріали кримінального провадження, зокрема, в яких міститься розписка обвинуваченого і в його інтересах захисника ОСОБА_45 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_8 . При цьому, суд звертає увагу, що при ознайомленні з матеріалами справи, ні ОСОБА_8 , ні в його інтересах захисник не заявляли клопотань про порушення прав підозрюваного, в тому числі і на його захист.

Отже, суж вважає, що при розгляді цього кримінального провадження не було порушено балансу інтересів сторін провадження, вони нарівно використовували надані їм процесуальні права на збирання та подання досуду доказів і у зв`язку з цим мали достатньо часу для обстоювання своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Відкриття стороні захисту вищезазначених клопотань слідчого, прокурорів таухвал слідчих суддів було здійснено з дотриманням вимог ч. 11 ст. 290 КПК, арішення сторони захисту про відмову отримувати доступ до вказаних документів було прийнято нею за власний розсуд. Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази у їхній сукупності, взаємозв`язку та співставленні, й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності, враховуючи обставини, при яких обвинувачений вчинив дані злочини, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 , своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою збуту та їх збуті, за кваліфікуючими ознаками вчинення повторно, якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах та збут психотропних речовин у місцях що призначені для проведення навчальних заходів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України. Суд вважає вірною вказану кваліфікацію дій обвинуваченого. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, що є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин було вчинено, і обвинувачений є винним у вчиненні саме цього злочину.

Суд, критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він мав умислу на збут та не збував психотропні речовини, їх не придбавав і не зберігав з метою подальшого збуду, повторно, у великих розмірах та збут психотропної речовини у місцях, що призначені для проведення навчальних заходів, розцінюючи їх як такі, що дані з метою уникнути кримінальної відповідальності, оскільки його показання входять в протиріччя із зібраними по справі доказами його вини і звертає при цьому увагу, що у наданих суду показах, ОСОБА_8 часто плутався, вказуючи на різні версії того, що відбувалося в період інкримінованого йому діяння, зокрема по придбанню психотропної речовини амфетаміну та її зберіганні, 17.12. 2022 року збуті вказаної речовини, а також збуті психотропної речовини 29.01.2023 року та 31.03.2023 року; при цьому не заперечуюючи в наданих суду показах зустречей з покупцем, повідомлення того, де він на території Чернівецького ліцею 9 залишено психотропну речовину.

В судовому засіданні доведено, що збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів і як встановлено, вказані вище дії що мали місце - 17.12.2022, 29.01.2023 та 31.01.2023 були здійснені на території Чернівецького ліцею № 9 за адресою: АДРЕСА_2 , який є заклад загальної середньої освіти, про що було відомо обвинуваченому. Окрім цього, має місце ознака повторності, щодо збуту 29.01.2023 та 31.01.2023 психотропної речовини після попереднього збуту 17.12.2022.

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, який, згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу винного ОСОБА_8 , який раніше до кримінальної відповідальності притягувався, однак в силу вимог ст. 89 КК України вважається не судимим; має постійне зареєстроване місце проживання; одружений, не працевлаштований, під наркологічним та психіатричним наглядом не перебуває, а також враховує незадовільний стан його здоров`я обвинуваченого щодо ряду хронічних захворювань; перебування на диспансерному обліку; позитивної характеристики з громадської організації «Вулиця наша» (юридична адреса АДРЕСА_6 ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ); задовільної характеристики з місця проживання; наявність на утриманні якого перебуває син - ОСОБА_63 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.3 а.с. 198-229г) та конкретні обставини, спосіб, обстановку вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного. Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив відповідні протиправні діяння в період дії на території України, режиму воєнного стану, тобто в найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови в яких опинилось суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки вказаного протиправного діяння.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі в межах, санкціх даної статті, з конфіскацією всього належного йому майна, окрім житла, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства. Дане покарання відповідатиме вимогам ч.2 ст.65 КК України та буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Колегія суддів у зв`язку із зазначеним згідно із п.п.3,4,5 ч.9 ст.100 КПК України вирішує питання щодо речових доказів, а саме, вважає, що підлягають знищенню - сейф пакет 5811235 (постанова про визнання а.с. 116-117 т.1; квитанція 1635 про передачу до ЦЗ ГУНП а.с. 119 т.1); сейф пакет 5811045 (з вмістом психотропної речовини - амфетамін) (постанова про визнання а.с. 186-187 т1; квитанція 1716 про передачу до ЦЗ ГУНП а.п. 249 т. № 1); - сейф пакет 5811133 (з вмістом психотропної речовини - амфетамін) (постанова про визнання а.с. 246-247 т1; квитанція 1716 про передачу до ЦЗ ГУНП а.п. 249 т. № 1); а також сейф пакет 1918512 із шести пластиковими ємностями та двома ложками із нашаруваннями порошкоподібної речовини амфетаміну (постанова про визнання а.с. 274-275 т.2; квитанція 1752 про передачу до ЦЗ ГУНП а.п. 15 т.3); - сейфпакет 3240114 із електричним подрібнювачем марки HAEGER та електричний подрібнювач арки EGG з нашаруваннями порошкоподібної речовини амфетаміну (постанова про визнання а.п. 12-13 т.3; квитанція 1752 про передачу до ЦЗ ГУНП а.п. 15 т.3); - сейф пакет 2911022 із зіп-пакетом з нашаруваннями порошкоподібної речовини амфетаміну (постанова про визнання а.с. 36-37 т.3; квитанція 1716 про передачу до ЦЗ ГУНП а.п. 249 т.1) та підлягають знищенню - електронна вага білого кольору «SF-460» (постанова про визнання а.с. 46 т.3; квитанція 158 про передачу до ЦЗ ГУНП а.с. 48 т.3).

Арешт накладений згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.02.2023 (а.с. 254 т.2) на майно, яке 31.01.2023 року було виявлено і вилучено під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 10785.00 грн. слід скасувати. Грошові кошти в сумі 10 875 грн. (накладено арешт ухвалою від 08.02.2023 а.с. 254 т 2, передано на зберігання до Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» а.п. 255-261 т № 2), слід звернути в рахунок конфіскації. В рахунок конфіскації майна слід звернути і мобільний телефон, марки Iphone 11 Pro ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , з сім-карткою НОМЕР_1 вилучений 31.01.2023 року при затриманні ОСОБА_8 (постанова про визнання речовим доказом а.с. 186 т. 3)Грошові кошти в сумі 120 500 грн. (постанова про визнання а.с. 241, 247 т.2, які були передані на зберігання до Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» а.с. 255-261 т.2) підлягають поверненню до ФВ УСБУ в Чернівецькій областіі. Стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави підлягають процесуальні витрати на залучення експерта по проведених судових експертиз в загальному розмірі - 27 283,07 грн., зокрема, за: - висновком експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/126-22/9113-НЗПРАП від 13.01.2023 - розмір витрат складає 1132 грн. 68 коп.; - висновком експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/126-23/905-НЗПРАП від 06.02.2023 - розмір витрат складає 755 грн. 12 коп.; - висновком експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/126-23/907-НЗПРАП від 01.02.2023 - розмір витрат складає 755 грн. 12 коп.; - висновком експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України СЕ-19/109-23/2270-БД від 19.05.2023 - розмір витрат складає 18 599 грн. 19 коп.; - висновком експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/126-23/1068-НЗПРАП від 15.02.2023 - розмір витрат складає 2265 грн. 36 коп.; - висновком експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/126-23/1064-НЗПРАП від 14.03.2023 - розмір витрат складає 1510 грн. 24 коп.; - висновком експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/126-23/1067-НЗПРАП від 27.02.2023 - розмір витрат складає 1510 грн. 24 коп.; - висновком експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/126-23/1065-НЗПРАП від 08.02.2023 - розмір витрат висновком складає 755 грн. 12 коп.; (довідки в кримінальному провадженні: (т. 1 а.с. 109, 179, 239 т.2 а.с. 156, 266, т. 3 а.с. 6, 20, 29), в силу вимог ст. 124 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та призначити йому за даною нормою закону, покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, з конфіскацією усього належного йому майна, окрім житла.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 31.01.2023 року (протокол затримання т.3 а.с.101 - 106). Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою з 31.01.2023 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосованого у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави - залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по проведених судових експертиз в загальному розмірі - 27 283,07 грн. (довідки в кримінальному провадженні: (т. 1 а.с. 109, 179, 239 т.2 а.с. 156, 266, т. 3 а.с. 6, 20, 29).

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.02.2023 (а.с. 254 т.2) на майно, яке 31.01.2023 року було виявлено і вилучено під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 на грошові кошти в сумі 10785.00 грн.

Грошові кошти в сумі 10 875 грн. (накладено арешт ухвалою від 08.02.2023 а.с. 254 т 2, передано на зберігання до Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» а.п. 255-261 т № 2) - звернути в рахунок конфіскації майна.

Мобільний телефон, марки Iphone 11 Pro ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , з сім-карткою НОМЕР_1 вилучений 31.01.2023 року при затриманні ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 (постанова про визнання речовим доказом а.с. 186 т. 3) звернути в рахунок конфіскації майна.

Грошові кошти в розмірі 120 500 грн. (постанова про визнання речовим доказом за постановою слідчого від 02.02.2023 року (а.с. 241, 247 т.2) в сумі 87500 грн. та за постановою слідчого від 01.01.2023 року про визнання речовим доказом в розмірі 33000 грн (т.2 а.с. 247) , які, відповідно були передані на зберігання до Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» а.с. 255-261 т.2 постанова від 21.02.2023 року про поміщення речей на зберігання; договір відповідального зберігання від 22.02.2023 року ( т.2 а.с. 260-261) повернути до ФВ УСБУ в Чернівецькій області (м. Чернівці вул.. Головна, 24).

Речові докази в рамках кримінального провадження, зокрема:

- за постановою слідчого від 16.01.2023 р. (а.с. 116-117, т.1) (квитанція 1635 а.с. 119, т.1) сейф пакет № 5811235 всередині якого наявна наркотична речовина амфетамін масою 103,5305 г., що знаходяться на зберіганні в ЦЗ ГУНП у Чернівецькій області знищити.

- за постановою слідчого від 17.02.2023 р. (а.с.к.пр. 186-187, т.1) сейф пакет № 5811045 всередині якого наявна наркотична речовина амфетамін масою 126,11 г., що знаходяться на зберіганні в ЦЗ ГУНП у Чернівецькій області знищити.

- за постановою слідчого від 01.02.2023 р. (а.с.к.пр. 246-247, т.1) сейф пакет № 5811133, всередині якого наявна наркотична речовина амфетамін масою 129,07 г., що знаходяться на зберіганні в ЦЗ ГУНП у Чернівецькій області знищити.

- за постановою слідчого від 13.03.2023 р. - сейф пакет 1918512 із шести пластиковими ємностями та двома ложками із нашаруваннями порошкоподібної речовини амфетаміну (постанова про визнання а.с. 274-275 т.2; квитанція 1752 про передачу до ЦЗ ГУНП а.с. 15 т.3) знищити;

- за постановою слідчого від 17.03.2023 р. - сейфпакет 3240114 із електричним подрібнювачем марки HAEGER та електричний подрібнювач арки EGG з нашаруваннями порошкоподібної речовини амфетаміну (постанова про визнання а.п. 12-13 т.3; квитанція 1752 про передачу до ЦЗ ГУНП а.с. 15 т.3) знищити;

- за постановою слідчого від 22.02.2023 р. - сейф пакет 2911022 із зіп-пакетом з нашаруваннями порошкоподібної речовини амфетаміну (постанова про визнання а.с. 36-37 т.3; квитанція 1716 про передачу до ЦЗ ГУНП а.с. 249 т.1) знищити;

- за постановою слідчого від 02.02.2023р. електронну вагу «SF-460» (постанова про визнання а.с. 46 т.3; квитанція 158 про передачу до ЦЗ ГУНП а.с. 48 т.3) знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається після його проголошення. Учаснику процесу, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Повний текст вироку підписано в нарадчій кімнаті 29.04. 2024 року.

Суддя ОСОБА_1