Справа № 565/290/24
Провадження № 1-кп/565/74/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 08 січня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, зареєстрованого за адресою м- АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.128 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 06 січня 2024 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, за допомогою пальців своїх рук натиснув в ділянку лівого ока своєму батьку ОСОБА_5 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, у вигляді синця в ділянці лівого ока та крововиливу в склеру лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 06 січня 2024 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи у спальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, утримуючи обома руками за одяг в ділянці грудної клітки батька ОСОБА_5 , шляхом ривка, не маючи умислу на спричинення тяжких чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень, не передбачаючи настання такої шкоди для життя та здоров`я, здійснив поштовх, в ході якого останній втративши координацію, при падінні вдарився лівою частиною тулуба об дерев`яне бильце дивана та отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому 10-11 ребра зліва, яке згідно висновку експерта відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України.

19 квітня 2024 року між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення.

Зі змісту угоди слідує, що сторони визнають вищезазначені обставини формулювання обвинувачення та кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.125, ст.128 КК України. ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.128 КК України.

При вирішенні питання щодо міри покарання ОСОБА_4 сторони дійшли згоди про визнання наступних обставини, які пом`якшують його покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які могли б обтяжувати покарання ОСОБА_4 відсутні.

Сторони узгодили вид покарання обвинуваченому:

- за ч.1 ст.125 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт,

- за ст.128 КК України у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

В угоді сторони вказали, що наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди їм зрозумілі.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, судом враховано наступні обставини.

Потерпілий у судовому засіданні просив затвердити угоду, вказав, що з його боку угода була укладена добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, йому зрозумілі.

Обвинувачений у судовому засіданні просив затвердити угоду, вказав, що з його боку угода була укладена добровільно. Зазначив, що насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. ОСОБА_4 повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, розуміє характер пред`явленого обвинувачення та погоджується з його формулюванням, вказав, що здатний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер кожного обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є проступком та нетяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком інших обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.128 КК України.

Враховуючи наведене вище, суд встановив, що укладена у цьому кримінальному проваджені угода про примирення відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність.

Судом не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови в її затвердженні.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про необхідність затвердження вказаної угоди про примирення шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 19 квітня 2024 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.128 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт,

- за ст.128 КК України у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1