ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/722/24 Номер провадження 11-сс/814/278/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 22 березня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000187, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка, Полтавської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04 серпня 2014 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт;

- 30 липня 2015 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 17 серпня 2018 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 3 років 1 місяців позбавлення волі;

- 04 грудня 2018 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 22 червня 2020 року по відбуттю покарання;

- 18 травня 2022 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 01 листопада 2023 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України до 170 годин громадських робіт;

- 14 лютого 2024 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 240 годин громадських робіт, покарання не відбуте;

- у провадженні Карлівського районного суду Полтавської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 03 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, рішення по якому не прийнято,

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який вказано обчислювати з часу затримання ОСОБА_7 , тобто з 12 год. 00 хв. 22.03.2024 до 12 год. 00 хв. 21.05.2024.

Визначено заставу у межах 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 грн.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення; строк покарання, що йому загрожує у разі доведеності вини; особу підозрюваного, який не працює, не одружений, за місцем реєстрації характеризується посередньо, відсутність даних про перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше неодноразово судимий, у тому числі і за злочини проти власності, останній раз 14 лютого 2024 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 240 годин громадських робіт, покарання не відбуте, що може перешкоджати проведенню з ним слідчих дій по кримінальному провадженню, тобто, слідчий суддя прийшов до висновку, що існують ризики, передбачені п. п. 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і для їх запобігання застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчим суддею зроблено припущення, недоведені будь-якими доказами щодо існування ризиків та не взято до уваги твердження сторони захисту про відсутність даних, які б підтверджували, що ОСОБА_7 намагався впливати на потерпілого та свідків.

Вказує, що слідчим суддею не спростовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того зазначає, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 виявляв бажання боронити територію України від збройної агресії РФ та, що він мав на руках повістку на відправку на 25.03.24, що сприяло б його перевихованню та поглядів на життя.

Позиції інших учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечив проти доводів скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП України в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000187 від 15.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 лютого 2024 року, близько 20 години 00 хвилин, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де раніше проживав його знайомий ОСОБА_10 , який на даний час помер. В подальшому, ОСОБА_7 , достеменно знаючи, що за вказаною адресою ніхто не проживає, через хвіртку зайшов на територію господарства, де, користуючись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, з корисних мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник до житлового будинку, звідки викрав електричну плитку марки «Леміра», чорного кольору, вартістю, відповідно до висновку спеціаліста №9/24, 770,00 грн.

В подальшому, викраденою електричною плиткою ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд у повному обсязі, а саме переніс до свого місця проживання, чим розпорядився викраденим в повному обсязі на власний розсуд.

20.03.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

22.03.2024 слідчий СВ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , яке цього ж дня задоволено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яка доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Також слідчий суддя обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на відомості про особу ОСОБА_7 , який є раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності та із застосуванням насильства, ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, не має міцних соціальних зв`язків.

Наведені у клопотанні слідчого дані, які належним чином перевірені слідчим суддею, дають підстави для застосування до ОСОБА_7 одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею також перевірено можливість застосування відносно ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, проте дійшов висновку про їх недостатність з огляду на вчинений злочин, наведені ризики, а також відомості про особу підозрюваного.

Таким чином колегія суддів вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам, а обрання більш м`якого запобіжного заходу, може спричинити перешкоджання встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні та не буде відповідати суспільному інтересу, який превалює над повагою до свободи особистості.

Обставин, які б переконали у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов слідчий суддя, захисником в апеляційній скарзі не наведено.

Щодо бажання підозрюваного ОСОБА_7 піти до лав Збройних Сил України, слід звернути увагу, що таке питання розглядається виключно в порядку, визначеному ст. 616 КПК України, та слідчим суддею правильно зазначено, що само по собі бажання підозрюваного, разом з відомостями про його особу, не зменшують суспільної небезпеки ОСОБА_7 та не спростовують наявність доведених ризиків.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді є законним та належним чином вмотивованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 22 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4