Справа № 697/2608/23
Номер провадження 1-кс/697/65/2024
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Каневі Черкаської області заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000349 від 18.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000349 від 18.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України.

Від судді ОСОБА_5 надійшла заява про самовідвід у вищезазначеному кримінальному провадженні, в якій вона посилається на те, що з матеріалів кримінального провадження, зокрема, з ухвали від 21.09.2023, справа № 697/2064/23 провадження № 1-кс/697/395/2023 головуючий суддя ОСОБА_5 брала участь у розгляді кримінального провадження № 0000127 від 18.09.2023 як слідчий суддя. Постановою від 28.11.2023 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000127 від 18.09.2023 щодо кримінального проступку та № 0000349 від 18.09.2023 щодо злочину об`єднані в одне провадження під № 0000349 від 18.09.2023. У зв`язку з чим суддя ОСОБА_5 заявляє собі самовідвід.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 , оскільки суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої інстанції, тому дана заява є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення заяви про самовідвід не заперечує.

Вивчивши матеріали заяви про самовідвід, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді заяви, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви судді ОСОБА_5 про самовідвід.

Судді мають неухильно дотримуватися засад кримінального провадження, закріплених ст. 7 КПК України, маючи на увазі, що їх порушення дає об`єктивні підстави для сумніву у неупередженості та безсторонності суду.

Згідно з ч. 2 статті 344 КПК України, питання про відвід (самовідвід) вирішується судом згідно зі статтями 75-81 цього Кодексу.

Стаття 75 КПК України передбачає вичерпний перелік підстав за наявності яких суддя не може брати участь в розгляді кримінальної справи, яка перебуває у його провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання, відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Таким чином, така підстава для відводу судді як наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи, покликана забезпечити гарантування права особи на незалежний та безсторонній суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

До того ж, реалізація принципу верховенства права, визначеного у статті 7 КПК України, є неможливою без забезпечення доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

При цьому безсторонність суду як відсутність упередженості необхідно оцінювати у кожному конкретному випадку відповідно до суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Так, суб`єктивний критерій визначається на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, а за об`єктивним критерієм підлягають дослідженню питання, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Розглядаючи справи щодо необхідності застосування суддями, під час здійснення ними повноважень, принципу неупередженості, зокрема, у випадках існування певних родинних або дружніх зв`язків з учасниками справи або близькими до них особами, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 43 рішення ЄСПЛ «Skrlj v. Croatia» (заява № 32953/13; справа про відвід судді від розгляду справи, у зв`язку з тим, що його та матір заявника пов`язували трудові відносини, окрім цього між ними був конфлікт) будь-який суддя, стосовно якого є законні підстави сумніватися в його неупередженості, повинен бути відведеним. Без сумніву, судді повинні демонструвати й пропагувати високі стандарти поведінки та особисто дотримуватися цих стандартів, щоб підтримувати чесність судової влади.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. "Пуллар проти Сполученого Королівства", 10 червня 1996 року, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. "Де Куббер проти Бельгії", 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принців поведінки суддів (схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй від 27 липня 2006 року № 2006/23), суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Зокрема, відповідно до пункту 90 Коментарів щодо Бангалорських принципів поведінки суддів (вересень 2007 року) залежно від обставин, обґрунтована підозра в упередженості може виникати у разі, якщо між суддею та громадянином, який бере участь у справі, існують особисті дружні або ворожі відносини.

Зі змісту поданої заяви про самовідвід, ухвали слідчого судді у справі № 697/2064/23 провадження № 1-кс/697/395/2023 від 21.09.2023, реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000127 від 18.09.2023, яке об`єднано з кримінальним провадженням № 0000349 від 18.09.2023 в одне провадження під № 0000349 від 18.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України, вбачається, що суддя ОСОБА_5 брала участь у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування як слідчий суддя при розгляді клопотання про накладення арешту на майно.

Таким чином, заява про самовідвід судді ОСОБА_5 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-76, 80-81 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід задовольнити.

Матеріали кримінального провадження № 0000349 від 18.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України, передати до канцелярії Канівського міськрайонного суду Черкаської області для визначення судді в порядку, визначеному ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1