Справа №932/1048/21
Номер провадження №1-кс/932/652/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання Дніпровської міської ради, про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2024 року до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому заявник просить скасувати арешт нежитлового приміщення №1 А, розташованого у будинку 737 по вул. Передовій (реєстраційний номер ОНМ 1), номер запису про обтяження 16482430.

Клопотання мотивоване тим, що підстави для подальшого обтяження арештом майна відсутні та перешкоджають розпоряджатись майном в повній мірі, у зв`язку з чим просить скасувати арешт.

У судове засідання сторони не з`явились, до суду надійшла заява від представника заявника про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, перевіривши наявність правових підстав для скасування арешту майна, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2016 у справі №201/13116/16-к у межах кримінального провадження № 0000798 від 13.09.2016, накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, у тому числі на вищевказаний об`єкт нерухомості.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 у справі №904/11754/16 задоволено позов та вищевказане нерухоме майно повернуто до власності Дніпровської міської територіальної громади в особі ДМР.

13.10.2016 кримінальне провадження №0000798 від 13.09.2016 об`єднано в одне кримінальне провадження під № 0000777, 28.07.2017 з матеріалів кримінального провадження №0000777 виділено в окремі провадження під №0000948 матеріали досудового розслідування щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0000798.

14.12.2021 слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000948 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

За положеннями ст.2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

За приписами ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції (рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 284, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2016 року у справі №201/13116/16-к, на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1