Справа № 308/7252/24
Провадження № 11-сс/4806/320/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

14.05.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали апеляційної скарги прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0001283, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якійпросить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою скасувати арешт на автомобіль марки «БМВ Х6», 2009 року випуску, білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19.12.2023 № 308/22227/23.

Апеляційна скарга мотивована тим, що слідчим суддею при оцінці обставин, які наведені стороною обвинувачення, недостатньо враховано п. 4 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VІІІ та доцільності арешту транспортного засобу, який вилучений в рамках кримінального провадження №0001283, в межах якого було проведено експертизу, якою встановлено факт підробки документу та номерних позначень кузова автомобіля, що унеможливлює встановлення його власника та передачу його будь кому з фізичних осіб так як органом досудового розслідування неможливо встановити законного володільця зазначеного транспортного засобу.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження за клопотанням старшого дізнавача сектору дізнання Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 про скасування арешту майна, суддя-доповідач вважає, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурораУжгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Водночас право на доступ до суду не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті в апеляційному порядку. Такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, переслідують легітимну мету - ефективний розгляд судом лише справ відповідного рівня значущості, а також обґрунтовані пропорційністю між застосованими засобами і поставленою метою.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України. Також, згідно ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч. ч. 1 та 2 ст. 309 КПК.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК.

Можливості оскарження ухвал слідчого судді, постановлених у порядку ст. 174 КПК України, зокрема про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Виходячи з наведеного, арешт майна передбачає встановлення певного обмеження прав особи щодо вільного володіння майном, на яке накладається арешт. Повне або часткове скасування арешту, у свою чергу, повністю або в певній частині поновлює права особи щодо відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Саме тому, при формулюванні в ст. 309 КПК переліку ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, законодавець відніс до їх числа ухвали про арешт майна або відмову у ньому, оскільки це питання стосується необхідності обмеження прав володільця майна, але не зазначив у цьому переліку ухвали про скасування арешту майна чи відмову у його скасуванні, адже таке рішення означає повне або часткове скасування або відмову у скасуванні вже накладених обмежень.

Таким чином, в аспекті положень ст. 309 КПК оскаржувана ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.

До зазначеного висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в ухвалі від 19.02.2019 по справі № 569/17036/18 (провадження № 51-598 кмо).

Разом з цим, 28.11.2023 колегія суддів Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду постановила ухвалу у справі №569/19829/21, якою повернула матеріали провадження за касаційною скаргою на розгляд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду для прийняття рішення по суті з мотивів того, що між провадженнями не убачається подібності правовідносин, за яких було застосовано норми права, передбачені ст. ст. 174, 309 КПК України, з огляду на що констатовано відсутність підстав для відступу від висновку про застосування норм права, викладеного в ухвалі Об`єднаної палати у справі №569/17036/18.

У даному випадку апеляційний суд враховує наведені вище висновки Верховного Суду та імперативні норми КПК України.

За вимогами ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, при цьому суд звертає увагу, що відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення суду, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Норми ст. 129 Конституції України гарантують право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження. Кримінальний процесуальний кодекс України визначає в яких випадках і які рішення судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відмова у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Оскільки ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2024 року стосується безпосередньо відмови у задоволенні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 про скасування арешту майна, то така ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Таким чином, у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на зазначену ухвалу слідчого судді необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 309, 392, 399 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0001283, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка її подала разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1