Справа № 304/238/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/592/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

06 червня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 вирішуючи питання прийняття апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 05 квітня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про повернення заставодавцям сплачених ними суми застави,

в с т а н о в и в:

цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про повернення заставодавцям сплачених ними суми застави.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 398 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Згідно з ч.1, 2 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

З урахуванням наведених вимог процесуального закону, оскаржена ухвала суду від 05.04.2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання заставодавців про повернення застави, окремому оскарженню не підлягає.

Крім того, суддя-доповідач вважає за необхідне роз`яснити особам які подали апеляційну скаргу, що відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, є запобіжний захід.

Частиною 4 статті 202 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, а тому така особа з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням додаткових обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно з ч.1ст.182 КПК України визначено, що застава застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. При цьому застава не є забезпеченням виключно додаткових обов`язків, які передбачені ч.5 ст.194 КПК України, але є також забезпеченням виконання інших процесуальних обов`язків, передбачених КПК України для підозрюваних, обвинувачених.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, п.8 «Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 11.01.2012, застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), в якому міститься рішення про повернення застави.

Водночас, ст.203 КПК України визначено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження №0000177 від 08 грудня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 триває та остаточне рішення по ньому не прийнято, питання щодо оскарження рішення місцевого суду під час судового розгляду обвинувального акту про відмову у поверненні застави, не передбачене діючим КПК України.

Відповідно до положень ч.4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню.

З врахуванням наведеного обвинуваченому ОСОБА_3 та адвокату ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід відмовити у відкритті провадження з розгляду його апеляційної скарги, оскільки оскаржуване ними судове рішення, відповідно до вимог КПК України, не може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 9, 395, 398, 399 КПК України,

у х в а л и в:

у відкритті провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 05 квітня 2024 року відмовити.

Копію ухвали надіслати апелянтам разом із апеляційними скаргами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_7