Справа №333/3041/24
Провадження №1-кс/333/1077/24
УХВАЛА

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчої СВ відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, по кримінальному провадженню №0000481 від 30.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2024 року слідча СВ відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт майна.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 30.03.2024 приблизно о 13 годині 10 хвилин, біля блок-посту «З-12», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції зупинено транспортний засіб марки «Opel», моделі «Vivaro», у кузові білого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , в якій знаходилася картонна коробка військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 ЗСУ ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій між речами виявлено два бойових корпуси гранати «Ф1» та два підривачі УЗРГМ.

У зв`язку з чим, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину), слідчим на підставі ст. 237 КПК України було проведено огляд місця події та автомобіля марки «Opel», моделі «Vivaro», у кузові білого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 . До проведення огляду було запрошено двох понятих. Під час проведення огляду була застосована відеофіксація.

30.03.2024 року у період часу з 14 год. 42 хв. по 15 год. 13 хв. та вилучення:

- 2 підривачі до ручних гранат УЗРГМ з маркувальним позначенням на важелі, які читаються як: 1 46-77 УЗРГМ 583; 2 83-77 УЗРГМ 583, які упаковано до паперового конверту;

- 2 корпуси ручних гранат Ф-1 з маркувальним позначенням 1- 104 44-77Т; 2 не читається;

- фрагмент паперу з рукописним написом « АДРЕСА_2 , упаковано до паперового конверту.

Таким чином, в результаті проведеного огляду місця події були вилучені речі, які є речовими доказами у кримінальному провадженні і самі по собі, або у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають безпосереднє значення для доведення причетності особи до вчинення злочину.

Слідчий вважаює, що вилучені під час огляду, предмети, мають значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт з метою попередження їх можливого зникнення, втрати або пошкодження.

У судове засіданні слідча не з`явилася. До клопотання долучено заяву слідчої про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (кримінальне провадження №0000481). До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження і долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

З огляду за зміст клопотання слідчого предмети, які було вилучено під час проведення огляду місця події, є в розумінні ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою: забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ст.170 КПК України, для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Приймаючи до уваги викладене і враховуючи, що слідча у своєму клопотанні довела наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.16, 98, 170-175 КПК України,слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчої СВ відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, по кримінальному провадженню №0000481 від 30.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно, вилучено в ході огляду місця події 30.03.2024 року у період часу з 14 години 42 хвилини по 15 годину 13 хвилину, а саме автомобіля марки «Opel», моделі «Vivaro», у кузові білого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , а саме:

- 2 підривачі до ручних гранат УЗРГМ з маркувальним позначенням на важелі, які читаються як: 1 46-77 УЗРГМ 583; 2 83-77 УЗРГМ 583;

- 2 корпуси ручних гранат Ф-1 з маркувальним позначенням 1- 104 44-77Т; 2 не читається;

- фрагмент паперу з рукописним написом « АДРЕСА_2 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1