ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітного ОСОБА_4 - представника служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітного потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

представника сектору ювенальної превенції Фастівського РУП ГУНП в Київській області - ОСОБА_9 ,

психолога ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000292 від 13.02.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Мотовилівка Фастівського району Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 26.09.2022 Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області за ч. 4 ст.185 України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяці,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено з 05 год. 30 хв. 16.11.2023 строком на 90 діб.

Неповнолітній ОСОБА_4 , розуміючи, що на території України введено воєнний стан, вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 12.02.2024 близько 17 год. 30 хв., неповнолітній ОСОБА_4 , проходячи повз будинок АДРЕСА_1 , неподалік від зазначеної адреси, в яру, побачив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у неповнолітнього ОСОБА_4 виник раптовий, протиправний, повторний умисел на незаконне збагачення шляхом відкритого викрадення вказаного мобільного телефону, в умовах воєнного часу у малолітнього ОСОБА_7 .

Реалізуючи вказаний протиправний умисел, неповнолітній ОСОБА_4 , 12.02.2024 близько 17 год. 40 хв., перебуваючи неподалік від будинку АДРЕСА_1 , в яру, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного часу, підійшов до малолітнього потерпілого ОСОБА_7 та попросив у нього належний йому мобільний телефон марки «Хіаomi» моделі «Readmi 9» чорного кольору для того, щоб зателефонувати. Малолітній ОСОБА_7 , не здогадуючись про злочинний намір неповнолітнього ОСОБА_4 на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону, надав останньому вказаний мобільний телефон для здійснення дзвінку.

Після отримання вказаного мобільного телефону, неповнолітній ОСОБА_4 , діючи відкрито для малолітнього ОСОБА_7 , штовхнув останнього правою рукою у груди, від чого останній впав та скотився в яр, а неповнолітній ОСОБА_4 , заволодівши мобільним телефоном марки «Хіаomi» моделі «Readmi 9» чорного кольору вартістю 2659,30 грн., втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав малолітньому потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 2659,30 грн.

Позиції сторін

Сторона обвинувачення просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно в умовах воєнного стану. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_11 є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім . Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 не встановлено. Прокурор зауважила, що ОСОБА_4 виховувався у не повній сім`ї, не навчався, не працював, вступив до ліцею, однак не був зарахований через негативну поведінку. Віповідно до характеристики з попереднього місця навчання, ОСОБА_4 проявляє негативне відношення до громадської думки, не реагує на зауваження старших. Згідно досудової доповіді, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Тому прокурор просила, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років, на підставі ст. 71 КК України приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 26.09.2022 та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на сім років та один місяць. Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набарання вироком законної сили прокурор просила залишити без змін та зарахувати до строку призначеного покарання. Також просила стягнути з ОСОБА_4 витрати на залученння експерта, долю речових доказів вирішити в порядку ст 100 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України вину визнав та просив суворо його не карати.

Захисник ОСОБА_5 просив врахувати, що його підзахисний щиро розкаявся, просив призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі.

Законний представник неповнолітного обвинуваченого ОСОБА_4 - представник служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради ОСОБА_6 відмовилась від виступу у судових дебатах.

Законний представник неповнолітного потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 вважала за необхідне притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, щодо міри покарання покладалась на розсуд суду.

Представник сектору ювенальної превенції Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 підтримала позицію прокурора.

Показання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 надані ним в судовому засіданні у присутності законного представника ОСОБА_6 ..

ОСОБА_4 вину у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно в умовах воєнного станувизнав повністю, та пояснив, що 10 або ж 11 лютого 2024 (точну дату не пам`ятає) він гуляв разом з ОСОБА_12 по території смт. Борова Фастівського району. Проходячи повз пожежну станцію він побачив двох хлопців та запитав, чи є у них телефон, щоб зателефонувати. Один з хлопців відповів, що телефон у них є та погодився надати його. Потім ті два хлопці піднялися до нього з яру. Після чого, один з хлопців передав йому телефон. Взявши до рук телефон він набрав номер, який не є дісний. Надалі він, штовхнув одного з хлопців, забрав телефон та побіг з місця події. Уточнив, що він попросив у непонолітніх телефон з метою викрасти його. Умисел викрасти телефон у нього виник в момент, коли хлопці погодились надати йому телефон марки «Редмі» чорного кольору. Зауважив, що в момент, коли він запитував у хлопців стосовно телефону, ОСОБА_12 пішла далі та в момент події перебувала на відстані 50 метрів від нього. Наголошував на тому, що після викрадення телефону він наздогнав ОСОБА_12 , яка не знала тоді його наміру викрасти телефон. Надалі, він разом з ОСОБА_12 пішов на залізничну станцію в смт. Борова, де вони сіли на електропотяг на якому поїхали на станцію «Півні» в с. Мотовилівка до ОСОБА_13 , де переночували. Наступного дня вони вирішили поїхати до м. Фастова. В цей момент на залізничній станції в с. Мотовилівка його затримали. Телефон в цей момент був у ОСОБА_12 , яка ним тоді користувалась. У вказаний населений пункт він приїхав з метою відсвяткувати день народження свого знайомого. Перебував він там чотири дні. Проживав він тодяі протягм трьох днів у свого двоюрідного брата, одного дня ночував у ОСОБА_13 . Зазанчив, що постійно проживає у Могилів-Подільському районі Вінницької області разом з матір`ю. Повідомив, що телефон потерпілому повернули працівники поліції. У вчиненому щиро розкаявся. Повідомив, що раніше його було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за крадіжку грошей.

Докази на підтведження встановлених судом обставин.

Показання малолітнього потерпілого ОСОБА_7 надані ним в судовому засіданні у присутності законного представника ОСОБА_8 та психолога ОСОБА_10 .

ОСОБА_7 суду надав наступні показання, що він бачив, як йшли хлопець з дівчиною, а потім різко зупинились та почали розмовляти. Потім хлопець (вказав на ОСОБА_4 ) попросив телефон, щоб зателефонувати Він разом з ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) підійшли до хлопця, якому він передав телефон. ОСОБА_16 взяв телефон та почав розмовляти. Потім хлопець штовхнув його, від чого він впав та вдарився об дошку, йому було боляче. ОСОБА_16 в цей час побіг. Повідомив, що у нього тоді був телефон «Редмі» темного кольору.

Показання свідків.

Свідок ОСОБА_17 від дачі свідчень в судовому засіданні відмовилась, скориставшись правом, наданим ст. 63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_4 вони раніше разом проживали. Повідомила, що в лютому 2024 року вона перебувала в с. Мотовилівка Фастівського району разом ОСОБА_4 .. Вони гуляли разом з ОСОБА_4 , який хотів тоді зателефонувати до матері та хотів у когось попросити телефон. Потім ОСОБА_4 викрав телефон. При цьому, вона не бачила, як саме ОСОБА_18 викрав телефон, оскільки пішла далі. Згодом ОСОБА_18 підбіг до неї, показав телефон, який тоді витягнув з кишені. Який саме це був телефон, вона не пам`ятає. Зауважила, що до події у ОСОБА_4 не було телефону. Зазначила, що той телефон ОСОБА_4 передав їй для розблокування. Вона тоді розуміла, що той телефон належить іншій особі, дитині, яку вона не знає. Вона тоді бачила, як ОСОБА_4 підійшов до хлопчика попросити телефон для того щоб зателефонувати, а потім пішла далі. Зазначила, що вона користувалась тим телефоном у подальшому. В момент, коли вона з ОСОБА_4 були на залізничній станції, телефон у них вилучили працівники поліції.

Допитаний під час судового розгляду у якості свідка у присутності законного представника ОСОБА_19 та психолога ОСОБА_10 , малолітній ОСОБА_20 пояснив, що він разом ОСОБА_21 та бачили, як зі сторони станції «Білки» йшов хлопець з дівчиною, які пішли в сторону магазину. Після чого він бачив, як дівчина стояла на вулиці, а хлопець був в приміщенні магазину. Надалі хлопець з дівчниною поговорили один з одним. Потім дівчина пішла, а хлопець підійшов ближче до них і сказав, щоб йому надали телефон. ОСОБА_22 передав хлопцю телефон. ОСОБА_16 нібито почав говорити по телефону, а потім розігнався та штовхнув ОСОБА_22 від чого той впав. Потім хлопець так само штовхнув і його. Надалі хлопець поклав телефон собі в кишеню та побіг. Зауважив, що у ОСОБА_22 був тоді телефон «Редмі». ОСОБА_22 тоді плакав, а потім пішов додому.

Письмові докази.

Так, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, органом досудового розслідування 13.02.2024 о 14 год. 55 хв. було внесено відомості до ЄРДР № 0000292 за ч. 4 ст. 186 КК України (т. 1 а.с. 93).

Відповідно до постанови керівника Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_23 від 13.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000292 від 13.02.2024 визначено групу прокурів у складі прокурорів Фастівської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_24 (старший групи), ОСОБА_3 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 (т. 1 а.с. 94-95).

Згідно постанови начальника відділення ролзслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_30 від 13.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000292 від 13.02.2024 призначено групу слідчих у складі: слідчого слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_31 ; старшого слідчого слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_32 ; слідчого слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_33 ; слідчого слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_34 ; начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_35 ; заступника начальника слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_36 ; слідчого слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_37 ; старшого слідчого слідчого відділу Фастівського РУП ГУІІП в Київській області ОСОБА_38 ; старшого слідчого слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_39 .. Старшим групи слідчих призначити слідчого слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_31 , контроль за діями групи слідчих залишити за заступником начальника слідчого відділу Фастівського РУП ГУІІП в Київській області ОСОБА_36 (т. 1 а.с. 96-97).

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 12.02.2024, слідчий прийняв усну заяву від ОСОБА_8 наступного змісту: 12.02.2024 близько 17 год. 30 хв. невідома особа перебуваючи за пожежною частиною в смт. Борова Фастівського району Київської області здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Хіаomi» моделі «Readmi 9» темно-сірого кольоруз мобільним номером НОМЕР_1 у малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 98).

Судом досліджено протокол огляду місця події від 12.02.2024, фототаблиця, з огляду на які слідчим було оглянуто земельну ділянку (загальне публічне місце), що знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_1 , яка знаходиться на відстані близько 15 м. від даного будинку. Земельна ділянка розміром близько 10х10 м, має грунтове покриття, також з правого боку має гострий нахил грунту близько 450 відстанню близько 3 м. в бік вищевказаного будинку (т. 1 а.с. 99-101).

Згідно заяви ОСОБА_12 від 13.02.2024, остання просила правоохоронні органи долучити до матеріалів кримінального провадження № 0000292 від 13.02.2024 як речовий доказ, який вона добровільно видає, а саме: мобільний телефон чорного кольору, маки «Redmi 9 ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який їй передав її хлопець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 12.02.2024 року в смт. Борова Фастівського району Київської області (т. 1 а.с. 102).

Судом досліджено протокол огляду речей від 13.02.2024, фототаблиця, з огляду на які слідчим, у присутності понятих, за участю ОСОБА_12 було оглянуто земельну ділянку розміром 3 м. х 3 м., яка знаходитьтся за адресою: АДРЕСА_3 . Вищезазначена земельна ділянка знаходиться на відстані 4 метрів від входу до будинку АДРЕСА_3 . Під час огляду, на вказаній земельній ділянці знаходилась ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка тримала в правій руці мобільний телефон чорного кольору маки «Redmi 9 ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , SIN НОМЕР_4 з вставленими сім-картками « НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 », який було вилучено та поміщено до спеціального пакету № PSP2203711. ОСОБА_12 повідомила про те, що вищезазначений мобільний телефон їй надав 12.02.2024 близько 18 год. 00 хв. її хлопець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Борова поруч з пожежною частиною, яким ОСОБА_4 заволодів незаконно 12.02.2024 близько 17 год. 40 хв. у неповнолітньої особи в смт. Борова Фастівського району Київської області (т. 1 а.с. 103-111).

Згідно дослідженого судом висновку експерта № 1075/24 від 24.02.2024 (судово-товарознавча експертиза, яка була призначена постановою слідчого від 24.02.2024), ринкова вартість мобільного телефону марки «Хіаomi» моделі «Readmi 9» 32 Gb Carbon Grey, бувшого у використанні, без урахування ПДВ, з урахуванням зносу, станом на 12.02.2024 становить 2659 грн. 30 коп., за умови, що станом на досліджувану дату об`єкт дослідження мав якісні товарні характеристики (т. 1 а.с. 112-113, 115-119).

В судовому засіданні досліджено постанову про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 14.02.2024 та розписку законного предаставника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_40 , згідно яких мобільний телефон чорного кольору маки «Redmi 9 ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який 13.02.2024 видала ОСОБА_12 було визнано речовим доказом та передано під розписку законному представнику потерпілого ОСОБА_7 його матері ОСОБА_40 (т. 1 а.с. 120, 121).

Як вбачається зі зімсту постанови слідчого про залучення законного представника потерпілого від 13.02.2024, ОСОБА_8 було залучено до кримінального првадження № 0000292 від 13.02.2024 як законного представника потерпілого ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 122).

Як вбачається зі зімсту постанови слідчого про залучення законного представника неповнолітньої особи від 13.02.2024, для участі у кримінальному првадженні № 0000292 від 13.02.2024 як законного представника неповнолітнього свідка ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було залучено його батька ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (т. 1 а.с. 123).

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 24.02.2024 слідчим, у присутності понятих, за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 , спеціаліста ОСОБА_42 , статиста ОСОБА_43 , з метою перевірки і уточнення відомостей, що мали місце 12.02.2024 за адресою: АДРЕСА_4 було проведено слідчий експеримент. Під час цієї слідчої дії потерпілий ОСОБА_7 повідомив покази, які ним були надані під час допиту. Після чого, ОСОБА_7 було запропоновано відтворити подію, яка мала місце 12.02.2024 за адресою: АДРЕСА_4 . Надалі потерпілий ОСОБА_7 відтворив подію, яка мала місце 12.02.2024 за адресою: АДРЕСА_4 . Так, у вечірній час, попередньо домовившись про зустріч, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_20 гралися в яру, що за адресою: АДРЕСА_4 . Через деякий час ОСОБА_7 та ОСОБА_20 помітили двох невідомих дівчину та хлопця віком близько 14-16 років, які рухались у напрямку від станції Білки до вул. Залізничної в смт. Борова Фастівського району Київської області. Через декілька хвилин невідомий хлопець звернувся до ОСОБА_7 та ОСОБА_20 з проханням дати йому мобільний телефон «по братськи». В цей час дівчина, яка була з хлопцем пішла в бік станції «Білки». Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_15 піднялися з яру до дороги, де знаходився невідомий хлопець. ОСОБА_7 дістав з нагрудної сумки мобільний телефон Redmi 9 темно-сірого кольору та надав його в руки хлопцю. В цей момент невідомий хлопець взяв до рук телофон ОСОБА_7 , правою рукою приклав до правого вуха та робив вигляд, що розмовляє. Після чого, тримаючи телефон ОСОБА_7 в руках, хлопець штовхнув останнього в область грудної клітини, від чого ОСОБА_7 впав. Надалі, хлопець правою долонею штовхнув ОСОБА_20 від чого той теж впав. Потім хлопець поклав мобільний телефон собі до правої кишені куртки та побіг в бік станції «Білки». ОСОБА_7 почав плакати, ОСОБА_20 засопокоїв його та вони різійшлися по домівках (т. 1 а.с. 124-128, 129).

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 14.02.2024, слідчим, у присутності понятих, за участю свідка ОСОБА_12 , спеціаліста ОСОБА_44 , з метою перевірки і уточнення відомостей, які стали відомі під час досудового розслідування, а саме: під час допиту свідка ОСОБА_12 .. Під час цієї слідчої дії було встановлено, що 10.02.2024 ОСОБА_12 зі своїм хлопцем ОСОБА_4 приїхали до його бабусі ОСОБА_45 , яка проживає в АДРЕСА_1 , з метою знайти будь-яку роботу. 12.02.2024 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_12 та ОСОБА_4 прогулювались поруч з пожежною частиною в АДРЕСА_5 . В цей час ОСОБА_12 побачила двох невідомих їй неповнолітніх хлопців, які грались між собою під яром. Після чого, ОСОБА_4 почав просити мобільний телефон у одного з вказаних хлопців, оскільки у них ( ОСОБА_12 та ОСОБА_4 ) не було своїх мобільних телефонів, а ОСОБА_4 необхідно було зателефонувати матері. ОСОБА_12 пішла далі по дорозі на відстань близько 50 метрів від яру. Після чого, ОСОБА_12 повернулась у напрямку яру та побачила ОСОБА_4 , який вже підбігав до неї та тримав в правій руці мобільний телефон, а двох хлопців вона вже не бачила. Надалі ОСОБА_4 віддав вказаний мобільний телефон ОСОБА_12 та сказав: «Побігли». ОСОБА_12 запитала у ОСОБА_4 навіщо він це зробив, на що останній відповів: «Не було вибору». Надалі ОСОБА_12 поклала телефон до правої кишені своє куртки та вони побігли у напрямку станції в смт. Борова, де сіли до електрички та поїхали до бабусі ОСОБА_4 в с. Мотовилівка. 12.02.2024 близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_12 та ОСОБА_4 зайшли до будинку бабусі останнього. ОСОБА_12 дістала з кишені вказаний мобільний телефон, поставила свою сім-картку та почала ним користуватись (т. 1 а.с. 130-132).

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 24.02.2024, слідчим, у присутності понятих, за участю малолітнього свідка ОСОБА_46 , його законного представника ОСОБА_41 , статиста ОСОБА_43 , з метою перевірки і уточнення відомостей, що мали місце 12.02.2024 за адресою: АДРЕСА_4 було проведено слідчий експеримент. Неповнолітній свідок ОСОБА_20 повідомив покази, які ним були надані під час допиту. Після чого, ОСОБА_20 було запропоновано відтворити подію, яка мала місце 12.02.2024 за адресою: АДРЕСА_4 . Надалі потерпілий ОСОБА_7 відтворив подію, яка мала місце 12.02.2024, а саме: близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_20 разом зі своїм другом ОСОБА_7 , попередньо домовившись про зустріч, гралися в яру навпроти будинку АДРЕСА_4 . Через деякий час ОСОБА_20 та ОСОБА_7 помітили двох невідомих осіб, які рухались у напрямку від станції «Білки» до вул. Залізничної в смт. Борова Фастівського району Киїської області. Невідомі особи, а саме: хлопець та дівчина були віком близько 16-ти років. ОСОБА_20 та ОСОБА_7 звернули увагу на невідомих осіб, так як останні говорили між собою та дивились в їх бік. Після чого, дівчина пішла в бік станції «Білки», а хлопець підійшов до яру в якому вони гралися та попросив у них мобільний телефон щоб зателефонувати. ОСОБА_20 та ОСОБА_7 піднялися з яру до невідомого хлопця та ОСОБА_7 правою рукою дістав свій мобільний телефон та передав його хлопцю. Після чого, невідомий хлопець правою рукою взяв телефон, приклав його до правого вуха, зробив вигляд, що розмовляє та через декілька секунд поклав мобільний телефон ОСОБА_7 до правої кишені своєї куртки та правою рукою (долонею) штовхнув ОСОБА_7 в область грудної клітини від чого останній впав. Надалі невідомий хлопець повернувся лівіше та правою долонею штовхнув ОСОБА_20 , від чого останній теж впав на землю, а невідомий хлопець, який викрав телефон, побіг у напрямку станції «Білки». Після чого, ОСОБА_20 заспокоїв ОСОБА_7 так як останній плакав, провів його до місця проживання та сам пішов додому (т. 1 а.с. 134-138).

Згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі від 14.02.2024 № 004-100000710, за постановою слідчого від 14.02.2024, Регіональним центром з надання безоплатної вторинної допомоги у Київській області, у кримінальному провадженні № 0000292 від 13.02.2024 ОСОБА_4 було призначено захисника - адвоката ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 140-141, 142, 143).

Як вбачаєтьсмя зі змісту заяви ОСОБА_17 від 14.02.2024, остання повідомляла слідчого, що вона є мамою неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_17 відмовилась бути законним представником ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000292 від 13.02.2024 за ч. 4 ст. 186 КК України, в якому останній є підозрюваним, та досудове розслідування в якому проводиться слідчими Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області. Це пов`язано з тим, що ОСОБА_17 проживає в іншій області, має ще одного неповнолітнього сина, постійно працює, а ОСОБА_47 не проживає по місцю її проживання, вона не має можливості приїжджати в АДРЕСА_1 для участі в проведенні слідчих дій за участю її сина ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 144).

Згідно постанови слідчого від 14.02.2024, для участі у кримінальному провадженні № 0000292 від 13.02.2024, як законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було залучено завідувача сектору опіки та піклування служби у справах дітей і сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 145-147).

Як вбачаєтсья зі змісту повідомлення про підозру у вчиненні злочину від 14.02.2024, яке було складено слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Письмове повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_4 прокурором у присутності захисника ОСОБА_5 та законного представника ОСОБА_6 о 18 год. 15 хв. 14.02.2024. ОСОБА_4 також було вручено памятку про процесуальні права та обов`язки, права підозрюваного йому оголошені та роз`яснені (т. 1 а.с. 148-151).

Згідно змісту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 10.04.2024, яке було складено слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_4 було змінено раніше повідомлену підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри було вручено ОСОБА_4 слідчим у присутності захисника ОСОБА_5 та законного представника ОСОБА_6 о 09 год. 30 хв. 10.04.2024. ОСОБА_4 також було вручено памятку про процесуальні права та обов`язки, права підозрюваного йому оголошені та роз`яснені (т. 1 а.с. 152-155).

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.04.2024, ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на тридцять днів до 09 травня 2024 року (т. 1 а.с. 156-157).

Згідно постанови прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області від 29.03.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000292 від 13.02.2024 було зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 158-160).

Згідно постанови слідчого від 10.04.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000292 від 13.02.2024 було відновлено у зв`язку з встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 161-162).

Судом також було досліджено: довідки (вимоги) про судимості ОСОБА_4 ; вирок Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ззгідно якого ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75, 104 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяці; запити Фастівського РУП ГУ НП в Київській області; повідомлення Могилів-Подільського РВ ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області № СВ-0292/11 від 18.03.2024; довідка КНП «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» № 01/01-056-471 від 26.02.2024; довідку Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області від 22.04.2024 про склад сім`ї ОСОБА_4 ; характеристику видану Виконавчим комітетом Могилів-Подільської міської ради Вінницької області на ОСОБА_4 ; фотокопії свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_7 та паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_8 ; протоколи про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 12.04.2024 потерпілому ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , відповідно (т. 1 а.с. 163-164, 165, 166, 167, 168-177, 178, 179, 180, 181, 182, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193-194, 195-196).

Як вбачається зі змісту акту обстеження умов проживання затвердженого начальником ССД Могилів-Подільської міської ради 22.02.2024, головним бухгалтером ССД ОСОБА_48 , старшим інспректором ЮП ОСОБА_49 , працівником ФСР ОСОБА_50 на підставі повідомлення Фастівського РУП ГУ НП в Київській області № 1805/109/1700/00-24 від 16.02.2024 було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Під час вказаного обстеження було встановлено, що житло за вказаною адресою розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку та складається з двох кімнат, опалення пічне, вода з криниці, підведено електроенергію. Присутні чотири ліжка, стіл, крісла тумбочки для зберігання речей, З техніки є телевізор, холодильник, електроплита, мікрохвильова піч. Кухня облаштована у іншому приміщенні. Також встановлено, що родина ОСОБА_51 є внутрішньо-переміщеною. На даний час проживають в приміщенні бувшого складу, яке самостійно облаштували під житлове (вимурували піч, обставили меблями, підтримують порядок). В одній кімнаті проживають діти з співмешканцем матері, в іншій сама ОСОБА_17 .. При цьому, кожен має окреме ліжко, речі складені у тумбочки, деякі сушаться. На території є город, який сім`я обробляє, вирощують овочі. За цією адресою проживають: ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (мати), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син), ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (син), ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (співмешканець). Стосунки в сім`ї нормальні, але мати хвилюється за старшого сина, який має проблеми з законом, молодший син навчається, мати зі співмешканцем працюють. З матір`ю була проведена профілактична бесіда (т. 1 а.с. 183, 184-186)

Таким чином, оцінивши надані під час судового розгляду показання обвинуваченого ОСОБА_4 , в яких він свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, надав суду показання щодо обставин вчинення ним грабежу, що узгоджується із іншими дослідженими судом письмовими докази, показами потерпілого, свідків, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності та взаємозв`язку вони з усією очевидністю вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, та вважає пред`явлене йому обвинувачення доведеним поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, підстав для закриття кримінального провадження судом не встановлено.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначення покарання та ухвалення інших рішень, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З висновку досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме Могилів-Подільським РВ філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області від 10.05.2024 вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_17 та молодшим братом. Житло тимчасове, надане як вимушеним переселенцям. Житловими умовами був задоволений. В ході неодноразових бесід з представниками уповноваженого органу з питань пробації підліток повідомив, що кошти на повсякденні потреби він отримував від матері. Всіма необхідними речами для проживання та навчання був забезпечений. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити певну небезпеку для суспільства у тому числі окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Також, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України, а саме: виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення»; не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого, ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, за наркологічною допомогою не звертався.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання за ч. 4 ст. 186 КК України, суд виходить із вимог ст.ст. 50, 65 та 103 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення ; відповідно до положень Загальної частини Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього. При призначенні покарання неповнолітньому за сукупністю кримінальних правопорушень або вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі не може перевищувати п`ятнадцяти років.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50, 65, 103 КК України, враховуючи встановлені дані про особу обвинуваченого та інші вказані вище обставини кримінального провадження, у тому числі його умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші його особливості, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого (ч. 4 ст. 186 КК України) умисного корисливого злочину, обставини, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, позицію законного представника потерпілого ОСОБА_8 , яка щодо призначення міри покарання покладалась на розсуду суду, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання з ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції цієї статті.

Крім, того відповідно до вимог ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_4 до призначеного за цим вироком покарання слід частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 26.09.2022.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75, 104 КК України судом не встановлено.

Саме таке рішення, на думку суду, у даній справі є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін та продовжити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_4 строк перебування під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду слід зарахувати у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 125 КПК України слід компенсувати судовому експерту ОСОБА_54 вартість виконаних робіт у розмірі 260 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1075/24 від 24.02.2024 стягнувши їх із обвинуваченого.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 125, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 26.09.2022 у виді позбавлення волі, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 ( сім ) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати на підставі ст. 72 КК України ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з дня застосування запобіжного заходу - 10.04.2024 до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Компенсувати судовому експерту ОСОБА_55 вартість виконаних робіт у розмірі 260 (двісті шістдесят) грн за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1075/24 від 24.02.2024, стягнувши їх на її користь із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi 9 ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який 13.02.2024 видала ОСОБА_12 , який передано на відповідальне зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_56 залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_57