У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчої СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 14.12.2023 року внесені до ЄРДР за №0002491, погоджене з прокурором, про застосування відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296, ч.4 ст.185 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором та доданих до нього матеріалів слідує, що 14.12.2023 року близько 08 год. 05 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник прямий умисел на нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_6 внаслідок раптово виниклих неприязних відносин.

В подальшому реалізуючи свій прямий умисел, 14.12.2023 року близько 08 години 05 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, поводячи себе агресивно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, силоміць витягнув громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 , з автомобіля марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на паркомісці біля будинку 21А, що в м. Ужгород, по Слов`янській Набережній та з достатньою силою наніс декілька ударів руками зігнутими в кулак в ділянку обличчя, після чого прямуючи до металевого паркану НВК «Веселка» почав завдавати ударів ногами в область колінних суглобів. Продовжуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 притиснув останнього до металевого паркану, після чого наніс ряд ударів руками зігнутими в кулак в ділянку обличчя, в результаті чого ОСОБА_6 впав, однак ОСОБА_5 не зупинившись на скоєному, продовжив наносити потерпілому удари руками та ногами в ділянку тулуба та голови.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: «перелому кісток носу, носової кровотечі та забою скроневої ділянки зліва».

За таких обставин, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків.

Окрім цього встановлено, що 14.12.2023 року близько 08 години 05 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник прямий умисел на нанесення тілесного ушкодження гр. ОСОБА_6 внаслідок раптово виниклих неприязних відносин.

В подальшому реалізуючи свій прямий умисел, 14.12.2023 року близько 08 години 05 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, Слов`янська Набережна, поблизу будинку № 21А, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, поводячи себе агресивно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, діючи з особливою зухвалістю, силоміць витягнув громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 , з автомобіля марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на паркомісці біля будинку 21А, що в м. Ужгород, по Слов`янській Набережній та достатньою силою наніс декілька ударів руками зігнутими в кулак в ділянку обличчя, після чого прямуючи до металевого паркану НВК «Веселка» почав завдавати ударів ногами в область колінних суглоб. Продовжуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 притиснув останнього до металевого паркану, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності після чого наніс ряд ударів руками зігнутими в кулак в ділянку обличчя, в результаті чого ОСОБА_6 впав, однак ОСОБА_5 не зупинившись на скоєному продовжив наносити удари руками та ногами в ділянку тулубу та голови, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Також встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та діє по теперішній час.

Так, 14.12.2023 приблизно близько 08 годині 05 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, Слов`янська Набережна, поблизу будинку № 21А, після нанесених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до автомобіля марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в нього виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме чіп-ключа від автомобіля «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився всередині попільнички авто.

Реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом ОСОБА_5 , скориставшись моментом, коли за ним ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу взяв чіп-ключ з автомобіля марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого ОСОБА_5 зник з місця події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 3000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаній з проникнення в інше сховище, вчиненій в умовах воєнного стану.

15.12.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ч. 1 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникнення в інше сховище, вчиненій в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.12.2023; протоколом огляду місця події від 14.12.2023; протоколом огляду місця події від 14.12.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 14.12.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.12.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.12.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.12.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2023, протоколом огляду відеозапису від 15.12.2023.

Так, ОСОБА_5 численні виклики слідчого для проведення процесуальних дій не виконував, до органу досудового розслідування не прибував, підстави та поважність причин не явки слідчому не повідомляв.

Окрім того, згідно витягу з бази «Аркан» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетнув Державний кордон України 14.12.2023 о 10 год. 35 хв. через КПП «Чоп-Тиса» в напрямку виїзд, після вчинення кримінальних правопорушень та по теперішній час перебуває за межами території України.

Зважаючи на встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

1. Запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду:

Злочини, які інкримінуються ОСОБА_5 , відносяться до тяжких, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним.

2. Запобігання спробам незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

Даний ризик обґрунтовано тим, що у даному кримінальному провадженні допитані особи, які дали покази відносно злочинної діяльності ОСОБА_5 .

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слід виходити із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, що утруднить встановлення дійсних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, вказане обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

3. Запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, що створює ризик перешкоджання кримінальному провадженню.

Крім того, неодноразово вживалися заходи спрямовані на встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_5 шляхом відвідування його за місцем проживання, однак його тривалий час ніхто із сусідів не бачили.

Винесення органом досудового розслідування 06.03.2024 року постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук та внесення відомостей про розшук підозрюваного ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань є достатнім для підтвердження факту оголошення особи в міжнародний розшук в розумінні вимог ст. 281 КПК України та ч. 6 ст. 193 КПК України.

Таким чином, з метою затримання підозрюваного ОСОБА_5 та забезпечення подальшої його екстрадиції на територію України, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задоволити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2023 року за №0002491 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296, ч.4 ст.185 КК України.

Згідно ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.12.2023 року слідчою СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ч. 1 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникнення в інше сховище, вчиненій в умовах воєнного стану.

Вказане повідомлення про підозру було вручене ОСОБА_5 у спосіб передбачений ст.ст. 136, 278 КПК України та крім цього повідомлено останнього за допомогою месенджера «WhatsApp», що свідчить про дотримання слідчою вимог КПК України щодо належного повідомлення особі про підозру.

Встановлено, що ОСОБА_5 численні виклики слідчого для проведення процесуальних дій не виконував, до органу досудового розслідування не прибував, підстави та поважність причин не явки слідчому не повідомляв.

Окрім того, згідно витягу з бази «Аркан» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетнув Державний кордон України 14.12.2023 о 10 год. 35 хв. через КПП «Чоп-Тиса» в напрямку виїзд, після вчинення кримінальних правопорушень та по теперішній час перебуває за межами території України.

У зв`язку з неприбуттям на виклик, постановою слідчої ОСОБА_4 від 06.03.2024 року ОСОБА_5 був оголошений у міжнародний розшук з причин переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Частиною 2 ст.281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Варто зазначити, що іншого порядку оголошення особи в міжнародний розшук ні чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, ані інші спеціальні нормативно-правові акти не містять.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеністю факту перебування особи у міжнародному розшуку, але визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч.6 ст.193, ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено слідчою ОСОБА_4 шляхом винесення постанови про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_5 .

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що до клопотання слідчого були надані належні та допустимі докази оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук - обґрунтована постанова слідчого ОСОБА_4 від 06.03.2024 року.

На думку суду, винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, її скерування з відповідними матеріалами до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ та внесення відомостей про розшук підозрюваного до ЄРДР є достатніми для підтвердження факту оголошення особи в міжнародний розшук, в розумінні вимог ст. 281 та ч.6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно зі ст. 178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини повинен врахувати, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши клопотання слідчого та матеріали провадження, слідчий суддя встановив наявність передбачених законом підстав, для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Практикою ЄСПЛ в рішеннях «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України» напрацьовані стандарти розуміння поняття «обґрунтована підозра», що передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що певна особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.12.2023; протоколом огляду місця події від 14.12.2023; протоколом огляду місця події від 14.12.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 14.12.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.12.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.12.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.12.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2023, протоколом огляду відеозапису від 15.12.2023.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_5 який раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Враховуючи зазначене, а також тяжкість інкримінованих підозрюваному злочинів, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що в свою чергу, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296, ч.4 ст.185 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що при обранні ОСОБА_5 даного запобіжного заходу, в силу вимог п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, не слід визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчої задоволити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296, ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

У разі затримання ОСОБА_5 , зобов`язати орган досудового розслідування, у провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження, доставити його до суду не пізніше як через сорок вісім годин до місця кримінального провадження для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або зміну на більш м`який запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1