У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000806, за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 грудня 2023 року відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайську Миколаївської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7 ,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

законний представник

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисник - ОСОБА_9 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 грудня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвалено, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Ухвалено, на підставі п.1, 2 ч.1 та п. 2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалено, стягнути з ОСОБА_6 на користь держави на відшкодування судових витрат на проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/10605-ТВ від 03.08.2023 року в сумі 1 912 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 грудня 2023 року відносно ОСОБА_6 , змінити з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Призначити ОСОБА_6 покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 50 годин громадських робі

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції під час судового розгляду та висновки суду щодо правильності кваліфікації дій засудженого та доведеності його вини, вважає вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.12.2023 р. стосовно ОСОБА_6 незаконним та таким, що підлягає зміні з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а саме незастосування судом ст. 69 КК України.

На думку апелянта, рішення суду про призначення покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі на строк 5 років та звільнення від відбування призначеного йому покарання з випробуванням є не вмотивованим, безпідставним та неправильним, таким, що не ґрунтується на загальних засадах призначення покарання, визначених ст. ст. 50, 65 КК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

26.07.2023 р., в умовах воєнного стану, неповнолітній ОСОБА_6 в денний час доби перебував на пляжі « Ломка » по вул. Тольятті в м. Первомайську Миколаївської області , де також відпочивав ОСОБА_10 . Близько 17.40 год. у ОСОБА_6 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна: мобільного телефону марки Хiaomi MiA3 моделі М1906F9SH IMEI-1 НОМЕР_2 IMEI-2 НОМЕР_1 , який був у користуванні неповнолітнього ОСОБА_10 і належить на праві власності його матері ОСОБА_11 . Виконуючи задумане, ОСОБА_6 , будучи переконаним у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і вони непомітні для оточуючих, реалізуючи свій прямий умисел, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного тану, таємно викрав із сумки ОСОБА_10 зазначений вище бувший у вжитку мобільний телефон вартістю 1 500 грн., поклав його у кишеню та з викраденим телефоном залишив місце події, завдавши своїми діями майнову шкоду потерпілій ОСОБА_11 у розмірі 1 500 грн.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував данні про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, майновий, сімейний стан, умови життя і виховання, оточення, середній рівень розвитку, прагнення виправитися, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання; висновок органу пробації щодо необхідного і достатнього для виправлення покарання, не пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого, його законного представника та захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку. Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України вірно та прокурором не оспорюються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

За змістом положень ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до тяжкого злочину, конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, повністю визнав себе винним, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, проживає з матір`ю, визнав обставинами, що пом`якшують покарання, визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданої шкоди, малолітній вік, позитивну характеристику, вчинення злочину вперше, відсутність обставин, що обтяжують покарання та дійшов висновку, що, з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, ОСОБА_6 можливо призначити покарання в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Разом з тим, на переконання апеляційного суду з урахуванням низки обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, і як наслідок істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, апеляційний суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді 50 годин громадських робіт, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, апеляційний суд, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин події, характеру вчинених обвинуваченим дій, їх суспільної небезпечності, відношення до скоєного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відносно останнього, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, необхідно призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, яке відповідатиме характеру і ступеню його тяжкості, обставинам кримінального провадження, буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, як це передбачено в ст. 65-67 КК України та роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Отже, за вказаних обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду першої інстанції зміні в частині призначеного ОСОБА_6 покарання та призначення більш м`якого покарання із застосування ст. 69 КК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 414, 424, 532 КПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 грудня 2023 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

Пом`якшити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до виді 50 годин громадських робіт.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3