Справа № 484/661/24
Провадження № 1-КП/484/183/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, дітей не має, особи з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 03.09.2001 року Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області, раніше судимого:

- 07.11.2002 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 11.07.2003 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 14.11.2008 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 15.06.2012 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 309 КК України до 4 місяців позбавлення волі;

- 17.10.2013 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

- 03.11.2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 309, 75 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 17.08.2018 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 04.02.2019 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений 29.12.2022 року на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 21.12.2022 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

За участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

у відсутність потерпілої ОСОБА_6 згідно заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався і діяв станом на грудень 2023 року.

20.12.2023 року о 12.00 годині ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення крадіжок, зайшов всередину аптеки №1 ФОП ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , де побачив, що в торгівельному залі відсутні працівники аптеки і покупці. В цей же час ОСОБА_5 , вирішив викрасти гроші з аптеки. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_5 через відчинені навстіж двері, що вмонтовані в торгівельну стійку, пройшов в касову зону, де відкрив шухляду у столі і шляхом вільного доступу, у період воєнного стану, повторно, викрав звідти гроші в сумі 3 400 грн купюрами по 200 грн, з якими вийшов з аптеки і розпорядився ними на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого мана (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ст. 185 ч.4 КК України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 себе винним у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що дійсно у вказаний в обвинуваченні час проходив по АДРЕСА_3 та зайшов в аптеку №1. Там були відсутні працівники і покупці, тож він вирішив викрасти гроші з каси. Для цього через незачинені двері торгівельної стійки пройшов у касову зону, відчинив шухляду, забрав звідти гроші в сумі 3 400 грн купюрами по 200 грн і з ними вийшов з аптеки та пішов у своїх справах. Потім його викрила поліція і він у всьому зізнався. Шкоду відшкодував частково, в сумі 2 000 грн. У вчиненому розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність. З такої заяви також вбачається, що потерпіла ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої їй матеріальної шкоди не оспорює.

За таких обставин ніхто з учасників кримінального провадження ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не оспорює, тому судом відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувались всі докази у справі.

Крім того, інкриміноване обвинувачення підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів, зокрема, заявою ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення; витягом з реєстру нерухомості про те, що приміщення аптеки належить на праві власності ОСОБА_6 ; витяг з реєстру платників єдиного податку про те, що ОСОБА_6 здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі фармацевтичними товарами; витягом ЄДРПОУ, з якого вбачається, що ФОП ОСОБА_6 здійснює роздрібну торгівлю фармацевтичними товарами; протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження аптеки, з якої ОСОБА_5 викрав гроші. При цьому на кадрах з відеозапису чітко видно всі дії ОСОБА_5 , його особа є впізнаваною, а дії очевидними, навіть явно видно, які саме купюри він викрав з каси аптеки. Розмір завданої злочином матеріальної шкоди підтверджується актом про результати інвентаризації. З довідки про судимості та наданих суду копій вироків вбачається, що ОСОБА_5 має непогашені судимості за вчинення крадіжок, що підтверджує таку кваліфікуючу ознаку як повторність.

Оцінивши у сукупності досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і взаємозв`язку, вирішуючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.4 КК України як крадіжка за ознакою вчинення злочину повторно, в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а також данні про особу винного, який повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, не працює офіційно, але підробляє тимчасовими заробітками; має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно; сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував завдану потерпілій шкоду, має важкі хронічні хвороби, інвалідність ІІІ групи.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає повне визнання своєї вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, негативний стан здоров`я, наявність інвалідності ІІІ групи.

Обставини, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_5 , в межах пред`явленого обвинувачення відсутні.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність інвалідності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується, у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього деякі обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Речові докази і судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Оскільки обвинувачений не засуджується до реального відбуття покарання і досі сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки, суд вважає недоцільним обирати йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили, а тому обраний раніше щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.3 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати раніше обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: