Справа № 203/1935/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю адвоката - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга, подана в порядку ст.303 КПК України, в якій скаржник просив скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 05.03.2024 року про закриття кримінального провадження №0000038. В обгрунтування скарги посилався на неповноту проведення досудового розслідування, необгрунтованість та передчасність винесення оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 , підтримав скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Слідчий в призначене судове засідання також не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що в силу ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст.94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000038, відомості про яке внесено до ЄРДР 08.01.2024 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.365 КК України на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 28.12.2023 року у справі №554/11250/23, якою було зобов`язано ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, внести до ЄРДР відомості за заявою адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 від 21.11.2023 року щодо застосування до останнього заходів психологічного впливу старшим слідчим СВ ВП №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 05.03.2024 року вказане вище кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку із відсутністю в діях слідчого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчий керувався показами допитаних в якості свідків слідчого ОСОБА_7 та заявника ОСОБА_6 , а також частково витребуваними копіями матеріалів кримінального провадження №0000101.

Поряд з цим, з протоколу допиту ОСОБА_6 вбачається, що в своїх показах останній посилався на наявність свідка погроз та психологічного впливу на його адресу з боку слідчого ОСОБА_7 дружини ОСОБА_8 , яка в ході досудового розслідування допитана не була.

Також витребувані копії деяких матеріалів кримінального провадження №0000101 не дають можливості перевірити доводи ОСОБА_6 щодо порушення його права на захист через не допуск слідчим його захисника ОСОБА_4 для участі у слідчих діях 14.11.2023 року.

Обставини щодо призначення та проведення у цей день слідчих або процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000101 за участю ОСОБА_6 не перевірено, матеріали вказаного кримінального провадження в цій частині не досліджувались та не витребовувались.

Крім того, ОСОБА_6 посилався на проведення за його скаргою службової перевірки відносно слідчого ОСОБА_7 , питання щодо витребування матеріалів якої в ході досудового розслідування також не вирішено.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова від 05.03.2024 року винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,9,91,94,303-307,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_9 від 05 березня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000038.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1