Справа № 199/5066/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000344 від 21.06.2024 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта повна вища, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого інженером у ТОВ «Український Девелопмент», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 мав дідуся - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який відповідно до ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 та на підставі постанови № 12002/145117/5428/84 від 06.03.2022 отримував щомісячні страхові виплати у зв`язку із стійкою втратою професійної працездатності 80% безстроково.

Вказані страхові виплати ОСОБА_7 отримував на банківську картку № НОМЕР_1 . У зв`язку з наявністю фізичних вад та неможливістю ходити до банкомату ОСОБА_7 передав банківську картку № НОМЕР_1 своєму онукові - ОСОБА_2 , при цьому повідомив пін-код від неї.

11.07.2023 згідно зі свідоцтвом про смерть серії II- НОМЕР_2 від 11.07.2023, виданого відділом державної реєстрації Підгороднянської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_7 помер, проте страхові виплати продовжувались нараховуватись до 31.01.2024.

У період часу з 12.07.2023 по 31.01.2024 працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які не були обізнані про смерть ОСОБА_7 , яка мала місце 11.07.2023, на банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту в АТ КБ «Приват Банк», було нараховано грошові кошти у вигляді щомісячної страхової виплати на загальну суму 51474 гривень 27 копійок.

ОСОБА_2 з 11.07.2023 був достовірно обізнаним про те, що його дідусь ОСОБА_7 помер, мав безпосередній доступ до банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ КБ «Приват Банк», що належить померлому, достовірно знаючи пін-код від вказаної банківської картки і був обізнаний про те, що на неї щомісяця надходять грошові кошти у вигляді страхових виплат Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Так, у ОСОБА_2 в невстановлений час, але не раніше 11.07.2023, в невстановленому місці, при невстановлених обставинах виник кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), а саме: грошових коштів у вигляді щомісячної страхової виплати, яка в подальшому буде нараховуватись Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вже померлому 11.07.2023 його дідусю ОСОБА_7 .

Далі ОСОБА_2 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, 11.07.2023 отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_7 серії II- НОМЕР_2 та в період часу з 12.07.2023 по 31.01.2024, достовірно знаючи про те, що його дідусь ОСОБА_7 помер 11.07.2023, утримуючи при собі банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту в АТ КБ «Приват Банк», знаючи пін-код від неї, з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді щомісячної страхової виплати ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, в порушення ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про припинення виплати страхових виплат пенсіонеру у разі його смерті.

Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_2 в період часу з 12.07.2023 по 31.01.2024 умисно, з корисливих мотивів, будучи достовірно обізнаним про те, що відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі смерті страхові виплати за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняються, достовірно знаючи про те, що його дідусь ОСОБА_7 помер 11.07.2023, утримуючи при собі банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту в АТ КБ «Приват Банк», знаючи пін-код від неї, з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді щомісячної страхової виплати останнього, шляхом обману, не повідомивши про факт смерті дідуся ОСОБА_7 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що належить померлому ОСОБА_7 , в період з 12.07.2023 по 31.01.2024 заволодів чужим майном у вигляді страхових виплат, помилково нарахованих ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я померлого ОСОБА_7 , на загальну суму 51474 гривень 27 копійок.

В подальшому працівниками ГУ ПФУ в Дніпропетровській області встановлено, що ОСОБА_7 помер 11.07.2023 та нарахування в період з 12.07.2023 по 31.01.2024 були помилковими, через відсутність інформації про смерть останнього. Так, сума заборгованості становила 51474 гривень 27 копійок, однак в подальшому працівниками ГУ ПФУ направлено лист до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та родичам померлого з метою повернення помилково нарахованих страхових виплат. В результаті чого в період з 29.01.2024 по 28.03.2024 працівниками АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повернуто грошові кошти в розмірі 42 гривні 20 копійок та онуком померлого ОСОБА_2 повернуто грошові кошти в розмірі 30000 гривень до ГУ ПФУ. Таким чином, сума заборгованості становить 21432 гривень 07 копійок.

За таких обставин своїми умисним діями ОСОБА_2 спричинив майнову шкоду Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на загальну суму 21432 гривні 07 копійок.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні:

- обвинувачений ОСОБА_2 заявив клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, оскільки він вперше вчинив кримінальний проступок, вину у вчинені кримінального проступку визнав у повному обсязі, щиросердно розкаявся у вчиненому, в повному обсязі відшкодував майнову шкоду ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, спочатку в сумі 30000 гривень, а потім доплативши в сумі 21432,07 гривень, а всього в сумі 51432,07 гривень;

- представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила, що на цей час майнова шкода, спричинена обвинуваченим Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відшкодована в повному обсязі, а тому вона не заперечувала проти звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України;

- прокурор ОСОБА_5 вважав можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 284 КПК України, оскільки ОСОБА_2 вперше вчинив кримінальний проступок, який не є корупційним кримінальним правопорушенням або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, який не відноситься до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та ОСОБА_2 після вчинення кримінального правопорушення щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодував завдані ним збитки.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що є всі підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, виходячи з наступного.

Згідно п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 45 КК України визначає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так, з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинувачений ОСОБА_2 вперше вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, який не є корупційним кримінальним правопорушенням або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, який не відноситься до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку добровільно видав банківську картку померлого дідуся, з якої знімав кошти пенсійного фонду, дав детальні пояснення щодо обставин заволодіння коштами пенсійного фонду, чим активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро покаявся у вчиненому і повністю відшкодував завдані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області збитки, повернувши потерпілому на банківський рахунок згідно квитанцій спочатку кошти в сумі 30000 гривень, а потім кошти в сумі 21432,07 гривень, а всього на загальну суму 51432,07 гривень.

Суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_2 має вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює інженером у ТОВ «Український Девелопмент», характеризується позитивно.

Відповідно до змісту обвинувального акту обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Таким чином, викладені вище обставини свідчать про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 можливо без застосування заходів кримінального покарання, а тому ОСОБА_2 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, а кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України закриттю на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 284-286, 288, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити кримінальне провадження № 0000344 відносно ОСОБА_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, а ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Речовий доказ: банківську картку № НОМЕР_1 (спец.пакет № ICR006885) - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1