Справа № 343/734/17
Провадження № 11-кп/4808/24/24
Категорія ч.4 ст.187КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретарів с/з: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

перекладача ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Івано-Франківську справу за апеляційними скаргами: обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; захисників ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , на вирок Долинського районного суду від 26 червня 2023 року, у кримінальному провадженні №0000409 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , -

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганьківці Снятинського району Івано - Франківської області, українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, непрацюючого, раніше згідно із ст.89 КК України несудимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим та засуджено до покарання:

- за ч.3 ст.146 КК України у виді 8 років позбавлення волі;

- за ч.5 ст.185 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.4 ст.187 КК України у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.1 ст.14, ч.4 ст.187 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ст.257 КК України у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.3 ст.262 КК України - у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_10 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16 серпня 2016 року по 26 жовтня 2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили змінено ОСОБА_10 запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_10 рахується з моменту його фактичного затримання - 26 червня 2023 року.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хоні республіка Грузія, громадянина Грузії, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, непрацюючого, раніше несудимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим та засуджено до покарання:

- за ч.3 ст.146 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- за ч.5 ст.185 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.4 ст.187 КК України у виді 14 років 10 позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.1 ст.14, ч.4 ст.187 КК України у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ст.257 КК України у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.3 ст.262 КК України у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_12 остаточне покарання у виді 14 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_12 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06 серпня 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кутаїсі, республіка Грузія, громадянина Грузії, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, непрацюючого, раніше несудимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

визнано винуватим та засуджено до покарання:

- за ч.3 ст.146 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- за ч.5 ст.185 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 14 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.1 ст.14, ч.4 ст.187 КК України у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ст.257 КК України у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.3 ст.262 КК України у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_11 остаточне покарання у виді 14 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_11 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06 серпня 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Цивільні позови ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на користь ОСОБА_20 100000 грн моральної шкоди.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на користь ОСОБА_21 116550 грн майнової шкоди та 50000 грн моральної шкоди.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на користь ОСОБА_22 50000 грн майнової шкоди та 50000 грн моральної шкоди.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на користь ОСОБА_23 21510 грн майнової шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в розмірі 112434,18 грн, по 37478,06 грн з кожного.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_10 організував озброєну банду з метою нападу на окремих осіб, брав участь у такій банді та у вчинюваному нею нападі, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, вчинену організованою групою; вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я осіб (розбій), вчинений повторно, організованою групою, поєднаний з проникненням у інше приміщення; вчинив незаконне викрадення людини, з корисливих мотивів, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, із застосуванням зброї, вчинене організованою групою; вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я осіб (розбій), вчинений повторно, організованою групою, поєднаний з проникненням у житло; вчинив розбій з метою викрадення вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), вчинений організованою групою; вчинив готування до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я осіб (розбій), вчиненому повторно, організованою групою, поєднаного з проникненням у житло.

ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 брали участь у озброєній банді з метою нападу на окремих осіб та участь у вчинюваному нею нападі; вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, вчинену організованою групою; напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я осіб (розбій), вчинений повторно, організованою групою, поєднаний з проникненням у інше приміщення; вчинили незаконне викрадення людини, з корисливих мотивів, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, із застосуванням зброї, вчинене організованою групою; вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я осіб (розбій), вчинений повторно, організованою групою, поєднаний з проникненням у житло; вчинили розбій з метою викрадення вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), вчинений організованою групою; вчинили готування до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я осіб (розбою), вчиненого повторно, організованою групою, поєднаного з проникненням у житло.

Злочини вчинені за таких обставин.

В серпні 2015 року ОСОБА_10 , з корисливих спонукань, маючи на меті отримання незаконних доходів на постійній основі шляхом вчинення нападів з метою заволодіння чужим майном, створив та очолив у м. Новоград-Волинському Житомирської області стійку озброєну групу (банду), до складу якої залучив як виконавців, які по своїх якостях підходили для вчинення корисливих насильницьких злочинів, які попередньо організувались для вчинення нападів на громадян: ОСОБА_11 , ОСОБА_24 та ОСОБА_19 . Діючи в складі створеної та очоленої озброєної банди, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_19 в період з серпня 2015 року по 06 серпня 2016 року на території Хмельницької, Житомирської та Івано-Франківської областей, відповідно до попередньо розробленого плану злочинних дій і розподілу ролей, погодженого між собою, спланували, підготували та вчинили крадіжку і ряд озброєних нападів на осіб, з метою заволодіння чужим майном, яких ОСОБА_10 підшуковував, як особисто так і з учасниками банди. Діючи як керівник у складі організованої та очоленої ним озброєної банди, ОСОБА_10 встановлював та забезпечував дотримання загальних правил поведінки групи, кожен із підлеглих йому учасників банди виконував надану йому функцію та в разі потреби був готовий до виконання будь-яких дій спрямованих на досягнення спільної злочинної мети. ОСОБА_10 з метою забезпечення мобільності банди під час вчинення злочинів залучив ОСОБА_25 , який не був обізнаний про їхню злочинну діяльність і мав у користуванні автомобіль марки "Фольцваген В-3", реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль без державних номерних знаків марки "Мерседес Віто", коричневого кольору, доставляв та забирав їх з місць скоєння злочинів. Також ОСОБА_10 особисто визначав членам озброєній злочинній групі час нападу на об`єкти.

Крім того, ОСОБА_10 заздалегідь придбав та забезпечив злочинну групу зброєю, а саме у невстановлений досудовим слідством час незаконно придбав, зберігав та переносив вогнепальну зброю - пістолет без маркувальних позначень моделі та заводського номеру, який являється автоматичним пістолетом іспанського заводського виробництва калібру 7,65 мм (Браунінг) з пристроєм для безшумної стрільби (глушником), боєприпаси до нього, пістолет - кулемет моделі "Зразок - 61" (Скорпіон), калібру 7,65 мм № НОМЕР_2 , боєприпаси до нього, гранату РГД-5, а також ножі. Для забезпечення заходів конспірації ОСОБА_10 перед кожним нападом проводив інструктаж щодо маскування злочинної діяльності, яке виразилось у вимкненні мобільних телефонів, уникнення з`єднань до та після нападу, розробляв легенди спілкування між членами озброєної групи. Під час готування до нападів організовував вивчення та збір інформації про об`єкти нападу, з`ясовував їх місця проживання та праці, а також маршрути руху, наявність і склад можливих очевидців, організовував стеження за об`єктом, який був обраний для нападу, розробляв план підходів та відходів до об`єкта, організовував забезпечення членів озброєної злочинної групи масками для обличчя та рукавицями.

ОСОБА_12 , діючи в складі створеної та очоленої ОСОБА_10 стійкої озброєної групи (банди), відповідно до відведеної йому ролі купував та виготовляв маски для обличчя, забезпечував злочинну групу рукавицями, вживав заходи щодо маскування слідів злочину. Для подолання можливого опору з боку сторонніх осіб та психологічного тиску на них, маючи відповідні навички використовував надану ОСОБА_10 зброю, яку носив та зберігав при собі в місцях проживання. Брав участь у нападах, застосовував психологічний тиск щодо потерпілих шляхом демонстрації зброї, погроз її застосування та застосування під час нападів, вчиняв фізичний тиск, висував потерпілим вимоги про видачу коштів та цінностей.

ОСОБА_11 і ОСОБА_19 , діючи в складі створеної та очоленої ОСОБА_10 стійкої озброєної групи (банди), здійснювали фізичний та психологічний вплив на потерпілих під час вчинення збройних нападів, відшуковували грошові кошти в приміщеннях, на які здійснювався напад та в разі здійснення проти нападників фізичного опору (завдяки спортивним даним ОСОБА_19 ) були готові до вчинення силових дій спрямованих на подолання опору та усунення перешкод. ОСОБА_11 керував транспортними засобами, на яких банда прибувала на місця нападів та залишала їх після вчинення.

Всі члени даної озброєної банди були обізнані про мету і методи її діяльності, про наявність у її членів вогнепальної та іншої зброї, про використання такої зброї при вчиненні бандитських нападів на осіб. Всі члени озброєної банди знали і розуміли, що зброя може бути застосована під час нападів і для подолання опору потерпілих. Створена та очолена ОСОБА_10 озброєна банда була стійкою, стабільною, згуртованою, мала чітко виражену зорганізованість, що полягала в єдиній злочинній меті і планованих озброєних нападах, з розподілом ролей кожного учасника банди. Відповідно до попередньо узгодженого між усіма учасниками стійкої озброєної групи (банди) плану злочинних дій та розподілу ролей, з відома та під безпосереднім керівництвом ОСОБА_10 кожен із підлеглих йому учасників виконував надану йому функцію та в разі потреби був готовий до виконання будь-яких дій спрямованих на досягнення спільної злочинної мети.

За період діяльності з серпня 2015 року по 06 серпня 2016 року члени стійкої озброєної групи (банди) в складі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 під керівництвом ОСОБА_10 вчинили два озброєні напади та готування до вчинення розбійного нападу на території Житомирської та Івано-Франківської областей, а також крадіжку на території Хмельницької області, в результаті чого незаконно заволоділи коштами та майном потерпілих на загальну суму 213 460 грн.

Так, у ніч з 24 на 25 серпня 2015 року організована група в складі: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , відповідно до спільно розробленого плану, з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи спільні корисливі цілі, прибули до будинку, який знаходиться в АДРЕСА_5 та шляхом віджиму вікна таємно проникли до квартири №3 , яка розташована на першому поверсі, в якій проживають ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . В подальшому, обвинувачені умисно, таємно викрали майно ОСОБА_26 , а саме: ноутбук "Самсунг", вартістю 5 500 грн, мобільний телефон "Соні Еріксон", вартістю 800 грн, мобільний телефон "Самсунг", вартістю 1 200 грн, дві карти пам`яті, об`ємом 1 ГБ, вартістю по 80 грн кожна, на суму 160 грн, оптичний бінокль "Беркут БЦП", вартістю 2000 грн, кобуру оперативну, вартістю 350 грн, золоті сережки вагою 2 г, вартістю 2200 грн, золотий браслет вагою 2 г, вартістю 2200 грн, золоту підвіску вагою 1 г, вартістю 1100 грн, срібне кільце вартістю 300 грн, шкіряну чоловічу куртку вартістю 4500 грн, чоловічу балонову куртку вартістю 1200 грн, на загальну суму - 21510 грн. Таким чином, в результаті спільних злочинних дій у складі організованої групи ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_19 спричинили потерпілим ОСОБА_26 та ОСОБА_27 матеріальну шкоду на суму 21510 грн.

В жовтні 2015 року обвинувачені в складі організованої групи (банди) та невстановлені слідством особи, з метою вчинення нападу на ОСОБА_22 прибули на автомобілі марки "Мерседес Віто", коричневого кольору в м. Олевськ Житомирської області . 30.10.2015 близько 09.00 год обвинувачені в складі організованої групи та невстановлені слідством особи, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку, переслідуючи корисливі цілі, озброївшись пістолетом-кулеметом моделі "Зразок-61" (Скорпіон) на заздалегідь приготовленому автомобілі марки "Мерседес Віто", коричневого кольору, з якого зняли номерні знаки, прибули до Олевського кооперативного ринку, який знаходиться в м. Олевську на вул. Київська, 14 , де, з метою прикриття злочинної діяльності, прикриваючи обличчя масками, не зважаючи, що за їх діями спостерігають відвідувачі та працівники ринку, забігли до торгового місця, де працює ОСОБА_22 . Під час нападу обвинувачені та невстановлені слідством особи, з метою повторного заволодіння чужим майном, напали на ОСОБА_22 та погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї (пістолет-кулемет моделі "Зразок-61" (Скорпіон)) нанесли йому удари по голові та тілу, спричинивши тілесні ушкодження, а саме: рани лівої скронево - тім`яної ділянки та лівої скроневої ділянки, синець лівої скроневої ділянки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого заволоділи коштами, які були в торговому місці ОСОБА_22 в сумі 50 000 грн, та подолавши опір потерпілого, зв`язавши руки та ноги скотчем, викрали його, затягнувши в автомобіль марки "Мерседес Віто", коричневого кольору та втекли з місця події, чим незаконно позбавили волі останнього. Продовжуючи злочинні дії, обвинувачені та невстановлені слідством особи, на зазначеному вище автомобілі, вивезли викраденого ОСОБА_22 на ділянку місцевості, яка розташована на відстані 70 м від автодороги сполученням "с. Варварівка - с. Камянка" та на відстані 2,2 км від с. Варварівка Олевського району Житомирської області , де продовжуючи наносити удари по голові та тілу, вимагали надати кошти, проте переконавшись, що у потерпілого їх немає та немає інших цінних речей, окрім викрадених, покинули його у зв`язаному стані, а самі скрились з місця події. В результаті спільних злочинних дій, обвинувачені в складі організованої групи та невстановлені слідством особи спричинили потерпілому ОСОБА_22 матеріальну шкоду на загальну суму 50000 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, обвинувачені в складі організованої групи, вирішили вчинити напад на приватний будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_9 , та належить ОСОБА_20 та ОСОБА_21 12.07.2016 близько 02.00 год, обвинувачені в складі організованої групи, діючи умисно, повторно, прикриваючи обличчя масками, озброївшись пістолетом з пристроєм для безшумної стрільби, пістолетом-кулеметом моделі "Зразок-61" (Скорпіон) та ножем, прибули до вищевказаного будинку, де шляхом віджиму металевою викруткою металопластикового вікна проникли в середину та напали на потерпілих, погрожуючи застосуванням ножа і вогнепальної зброї, з метою залякування потерпілих та подолання їх опору здійснили два постріли із пістолета без маркувальних позначень моделі і заводського номеру Браунінг, калібру 7,65 мм в напрямку ОСОБА_20 , а також нанесли йому удари ножем по тулубу і верхніх кінцівках та ногами по голові, ділянці живота, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки та її органів з переломом 5-го ребра справа, забоєм нижньої долі правої легені, яка ускладнилась правобічним гемотораксом, що викликало необхідність проведення пункції та дренування правої плевральної порожнини по Бюлау, що утворилась від дії тупого твердого предмета і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя; рани в ділянках обох рук, які утворилися від дії колючо-ріжучого предмета, яким міг бути ніж і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, садна в ділянках передньої черевної стінки зліва, яке утворилось від дії тупого твердого предмета з обмеженою діючою поверхнею, яким могли бути як вістря ножа так і інший тупий твердий предмет і відноситься до легких тілесних ушкоджень, після чого зв`язали обох потерпілих. Подолавши таким чином опір потерпілих, обвинувачені заволоділи грошовими коштами в сумі 7 000 грн, золотим набором сережки та кільцем з каменем "Топаз", вагою 8 г, вартістю 8800 грн, золотим набором сережки та кільцем із вставками "Фіаніту", вагою 10 г, вартістю 11000 грн, золотим жіночим ланцюжком, вагою 5 г, вартістю 5500 грн, золотим жіночим ланцюжком, вагою 10 г, вартістю 11000 грн, золотим хрестиком з "Розп`яттям", вагою 5 г, вартістю 5500 грн, золотим жіночим перснем, вагою 8 г, вартістю 11000 грн, золотим жіночим кільцем, вагою 4 г, вартістю 4400 грн, золотим жіночим кільцем, вагою 1,5 г, вартістю 1650 грн, золотими сережками з діамантами та осколками діамантів, вагою 6 г, вартістю 25000 грн, золотим жіночим браслетом (ланцюжком), вагою 3 г, вартістю 3300 грн, золотими жіночими сережками у вигляді жолудя, вагою 2 г, вартістю 2000 грн, золотою підвіскою у вигляді сердечка, вагою 4 г, вартістю 4400 грн, золотим браслетом, вагою 4 г, вартістю 4400 грн, золотим кільцем з вставками білого золота, з камінчиком, вагою 4 г, вартістю 4400 грн, золотою обручкою, вагою 2 г, вартістю 2200 грн, золотими сережками з камінцем білого кольору, вагою 2,5 г, вартістю 2750 грн, срібним набором (браслет, кольє, сережки та кільце) з камінням «Агат», вартістю 3000 грн, срібним набором з каменями «Гранат» (сережки та кільце), вартістю 1500 грн, срібним набором з бурштином (кільце, сережки), вартістю 1700 грн, срібним кільцем з великим бурштином, вартістю 800 грн, срібним набором з камінням «Олександрит» (кільце, сережки), вартістю 1700 грн, срібним кільцем з крапленого срібла, вагою 2 г, вартістю 700 грн, срібним кільцем з перлинкою, вагою 2 г, вартістю 1000 грн, мисливським нарізним карабіном «ЕМ СКС К-І» №000073/МБ 3791, кал. 7,62 та 50 патронами до нього, які потерпілий ОСОБА_20 зберігав на підставі дозволу №ІФ001189, загальною вартістю 20000 грн. В результаті спільних злочинних дій, обвинувачені в складі організованої групи спричинили потерпілим ОСОБА_20 та ОСОБА_21 матеріальну шкоду на загальну суму 141 950 грн.

Не припиняючи свою злочинну діяльність, в ніч з 04 на 05 серпня 2016 року обвинувачені в складі організованої групи, з метою повторного вчинення нападу на помешкання ОСОБА_28 та заволодіння чужим майном, залучивши водія ОСОБА_25 , який не був ознайомлений із злочинним умислом банди та у власності якого перебуває автомобіль марки "Фольксваген Пасат Б-3", темно - синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , озброївшись вогнепальною зброєю: пістолетом з пристроєм для безшумної стрільби, пістолетом - кулеметом моделі "Зразок-61" (Скорпіон), ножами та вибуховим пристроєм РГД-5 прибули в АДРЕСА_10 . Перебуваючи біля вищевказаного будинку та готуючись вчинити напад на будинок ОСОБА_28 , обвинувачені побачили біля будинку працівників поліції, які намагалися попередити напад та затримати нападників, залишили місце події.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , захисники ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_10 вважає вирок незаконним. Серед доводів апеляційної скарги зазначає: що дана справа сфабрикована і не відповідає дійсності; докази прокуратури є нікчемними та такими, що одержані неналежним суб`єктом та по неналежній процедурі; його вина не доведена; Долинський районний суд є неналежним судом в розумінні практики ЄСПЛ; суд першої інстанції незаконно позбавив його волі та був упередженим; ним було заявлено відвід суду першої інстанції, проте він не був задоволений; суд взяв до уваги неправдиві показання свідків та потерпілих. Окрім наведеного, судом не були досліджені і інші обставини: не проведено судово-медичної експертизи; не враховані докази обвинувачених та сторони захисту, в т.ч. всіх висновків НДЕКЦ; не проведено слідчий експеримент «викрадення потерпілого»; не враховано стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 ; суду не надано фото та відео докази, які мали б бути отримані в результаті негласних слідчих дій, дозвіл на які давалися «слідчими суддями»; не проведено допит свідка ОСОБА_30 та не додано фото та відедокази обшуку житла її та ОСОБА_10 .

Просить скасувати вирок та закрити провадження за недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_11 вважає вирок незаконним та таким що постановлений з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що висновки суду про доведеність його винуватості ґрунтуються на доказах зібраних та оцінених без дотримання вимог КПК України. Суд не дав оцінку допустимості доказів.

Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким його визнати невинуватим.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_11 - ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , вважають вирок незаконним та таким що постановлений з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначають, що кримінальне провадження не містить доказів винуватості їх підзахисного.

Суд не звернув уваги на неповноту досудового розслідування та суперечливість висновків експертів.

Суд першої інстанції порушив таємницю нарадчої кімнати, під час вирішення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору та безпідставно відмовив у його задоволенні. Суд проігнорував відсутність в обвинувальному акті по батькові обвинуваченого ОСОБА_11 та розмір шкоди завданої кримінальними правопорушеннями.

Суд безпідставно відмовляв обвинуваченому у відводі перекладача, складу суду, прокурорів, чим порушив принцип безсторонності.

Крім того, запасний суддя під час судового розгляду неодноразово надавав поради головуючому судді, чим було порушено вимоги ст.31 КПК України.

Під час допитів потерпілих, а саме потерпілого ОСОБА_22 , суд безпідставно звужував права захисту та знімав поставлені потерпілому запитання.

Суд безпідставно прийняв протокол впізнання проведений зі свідком ОСОБА_31 , проте не допитав його. Безпідставним є і посилання суду на рапорти, які не є джерелом доказів.

Суд не взяв до уваги показання ОСОБА_32 , який повідомив суду, що самостійно забирав висновок експерта та повідомлення щодо ОСОБА_11 . Тобто фактично, потерпілий приймав участь в даному кримінальному провадженні та здійснював оперативну-розшукову діяльність, їздив до експерта в м.Хмельницький, усно надавав вказіки.

Також, суд не дав оцінки обставинам, що речовий доказ - пістолет-кулемет «Скорпіон» Зразок 1961 по цій справі, який зберігався в камері для речових доказів, став доказом по іншій справі про вбивство ОСОБА_34 цього приводу сторона захисту просила надати тимчасовий доступ до іншого кримінального провадження, яке перебувало у провадженні обласної прокуратури, проте суд безпідставно відмовив.

Окрім іншого, суд не перевірив на допустимість доказ - протокол затримання ОСОБА_11 , хоча обвинувачений стверджував, що не підписував цей документ.

Просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_18 , вважає вирок незаконним, з підстав неповноти, однобічність як досудового розслідування так і судового слідства, недоведеність обвинувачення, неправильність кримінально-правової кваліфікації діянь ОСОБА_10

Оспорює висновки суду про доведеність організації ОСОБА_10 озброєної банди та його участі у будь-якому злочинному угрупуванні. Вважає такі висновки побудовані на припущеннях свідка ОСОБА_35 .

Крім того, переконаний, що епізод в с.Княжолука фактично не відбувся і обставини по ньому мали бути розцінені судом як відмова від вчинення злочину.

Вважає, що жоден доказ у даному кримінальному провадженні не доводить винуватість його підзахисного. Наявність спостереження за його спілкуванням не вказує на його причетність до злочинів.

Просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 у зв`язку з недоведеністю його вини.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 - ОСОБА_14 , вважає вирок ухваленим на підставі недопустимих, неналежних та недостовірних доказах.

Зазначає, що потерпілий ОСОБА_23 працюючи на посаді о/у ВКР Полонського відділу поліції, всупереч своїм повноваженням, використав систему «Сонда» для власних потреб. З неї він дізнався, що вилучені відбитки пальців на місці злочину, нібито належать ОСОБА_11 . Після цього, він два роки його розшукував, проводив оперативно-розшукові заходи та реалізував отриману інформацію шляхом проведення експертизи. За таких обставин, суд не міг вважати показання потерпілого ОСОБА_23 допустимим та належним доказом. Похідні докази від показань ОСОБА_23 - протокол впізнання викрадених речей, суд також не мав права брати до уваги, як доказ похідний від показань потерпілого. Крім того перед початком допиту потерпілого, суд першої інстанції не привів його до присяги.

Також суд не врахував, що огляд місця події проведений на підставі заяви ОСОБА_26 , проте така заява не містить дозволу на проведення огляду житла.

Окрім іншого, відбитків пальців ОСОБА_12 на місці події не виявлено. Факт впізнання ОСОБА_12 по фотознімкам свідком ОСОБА_37 , який його підвозив у м. Полонне, не доводить винуватість у злочині. Крім того впізнання проводилося, коли обвинувачений ОСОБА_12 перебував під вартою, а тому воно мало проводитись у присутності обвинуваченого, а не за фотознімками.

Також, суд першої інстанції безпідставно прийняв та розглянув позов ОСОБА_23 , який був адресований іншому суду.

По епізоду нападу на потерпілого ОСОБА_22 та його незаконного викрадення в м. Олевськ, Житомирської області , суд не врахував, що всі нападники були в масках і їх не можливо було впізнати. Огляд місця події на території ринку та автомобіля потерпілого проведено без належних дозволів власників та ухвали слідчого судді. Впізнання зброї нападників проводилась по фотознімкам. Слідчі експерименти проведені з порушеннями. Відомості про злочин внесено без заяви потерпілого на підставі рапорту працівника поліції. Під час допиту свідків ОСОБА_38 та ОСОБА_39 судом було порушено вимоги ст.352 КПК України. Роздруківки телефонних з`єднань спростовують знаходження Тереладзе в м. Олевську.

Також, суд першої інстанції безпідставно прийняв та розглянув позов ОСОБА_40 , в якому не зазначено назву та адресу суду.

По епізоду вчинення нападу на подружжя ОСОБА_41 у м. Долина, потерпілі у своїх показаннях не вказали, що серед нападників був ОСОБА_12 . Голос який потерпіла впізнала належав сторонній особі, яку не перевірили на причетність до злочину. До протоколу ОМП черед декілька днів долучили предмети, які не були виявлені під час слідчої дії. Понята не була присутня під час всього огляду. Потерпіла не давала згоду на огляд житла. Впізнання предметів та зброї нападників проводилась по фотознімкам. Потерпіла впізнала викрадені речі, які були вилучені у ОСОБА_30 , а не у ОСОБА_12 . Проте ця особа не допитана судом. Протокол слідчого експерименту з ОСОБА_20 проведений з порушеннями. Судом не надано належної оцінки доказам, які спростовують причетність ОСОБА_12 до злочинів: відсутність його ДНК на балаклавах, взутті, піхвах ножа.

Також, суд першої інстанції безпідставно стягнув з ОСОБА_12 на користь потерпілих майнову шкоду, оскільки позов до нього не був пред`явлений.

По епізоду готування до розбійного нападу на помешкання ОСОБА_28 , суд не врахував незаконне проникнення працівників поліції в житло ОСОБА_28 , що тягне за собою неналежність та недопустимість усіх доказів. Крім того, подія цього злочину не підтверджується доказами, а відомості про нього внесено на підставі рапорта працівника поліції у 2017 році. Також не враховано, що 5 на 6 серпня 2015 року телефон Тереладзе працював в ресторані санаторію у м.Моршин.

Окрім наведеного, суд спотворив показання свідка ОСОБА_43 , які фактично ним не були надані та не дав оцінки порушенню вимог КПК при вилученні зброї. Той факт, що ОСОБА_12 був в автомобілі, де вилучили балаклави, рукавиці та зброю, не вказує, що це належало йому, оскільки там їхали ще ОСОБА_11 та ОСОБА_19 . Докази в результаті слідчих дій зі свідками ОСОБА_45 та ОСОБА_31 отримані з порушенням КПК та не вказують на ОСОБА_12 , як на особу причетну до злочинів. При відкритті матеріалів кримінального провадження захиснику не було надано доступ до речових доказів, проте суд не вважав це порушенням. Не правильними є й висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_12 за ст.257 ККУкраїни. Ознаки цього злочину в його діях відсутні.

Крім цього, 04.05.2017 року під час підготовчого судового розгляду стороною захисту подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору через невідповідність вимогам ст.291 КПК України. Видалившись до нарадчої кімнати, судді окремо розглядали свої справи раніше призначені до розгляду.

З наведених підстав просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку невстановлених достатніх доказів винуватості Тереладзе.

Апеляційним судом обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_11 скасовано запобіжний захід та вони звільнені з-під варти у зв`язку із тим, що за період попереднього ув`язнення вони відбули призначене оскаржуваним вироком покарання у виді позбавлення волі, а прокурор не подавав апеляційну скаргу.

Після звільнення з-під варти рішенням в.о. начальника відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС в Івано-Франківській області від 29 січня 2024 року, громадянин Республіки Грузія ОСОБА_12 був примусово видворений з України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 заявляв клопотання про участь його підзахисного в судовому засіданні та надав номер стільникового зв`язку із останнім. Для забезпечення такої участі шляхом проведення відеоконференції з обвинуваченим ОСОБА_12 , який зі слів захисника перебуває в Республіці Грузія, судом оголошувалася перерва. Проте, обвинувачений ОСОБА_12 , будучі повідомленим про час та місце апеляційного розгляду, не зареєструвався в підсистемі «Електронний суд», особисто не звернувся до апеляційного суду з клопотанням про власне бажання приймати участь в судовому засіданні шляхом проведення відеоконференції з іншого приміщення, не надав апеляційному суду необхідної інформації для організації відеоконференції з дотриманням «Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» затвердженого Рішенням ВРП від 17.08.2021 № 1845/0/15-21.

Враховуючи, що участь обвинуваченого ОСОБА_12 в судовому засіданні під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження не є обов`язковою, апеляційний суд прийняв рішення продовжувати апеляційний розгляд у відсутність цього обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційні скарги сторони захисту та наполягав на їх задоволенні. Вважав обставини вчинення кримінальних правопорушень недоведеними, а кримінальне провадження відносно нього сфальсифікованим.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні апеляційного суду заявив, що не визнає цей апеляційний суд як судовий орган та відмовився давати пояснення, виступати з промовою в судових дебатах та останньому слові.

Захисники підтримали апеляційні скарги та наполягали на їх задоволенні.

Прокурори заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просили оскаржуваний вирок залишити без змін.

Заслухавши пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, перевіривши апеляційні доводи сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржуваний вирок підлягає залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що суд першої інстанції наведених вимог кримінального процесуального законодавства дотримався, безпосередньо дослідив докази, дав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність обвинувачення викладеного у вироку.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано послався письмові докази, показання потерпілих та свідків, що свідчать про дії обвинувачених щодо спільного ретельного готування, планування вчинення злочинів із розподілом ролей, попереднім узгодженням всіх деталей, зокрема приховування доказів злочинної діяльності з метою уникнення відповідальності.

Безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції правильно оцінив з огляду на вимоги ст.94 КПК України, в тому числі і їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для висновків про доведеність винуватості ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочинів за обставин наведених у вироку.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, оскільки зазначені докази є логічними, послідовними та узгоджуються між собою. Порушень вимог кримінального процесуального законодавства при їх отриманні, які є підставою для визнання доказів недопустимими, апеляційним судом не встанлено.

Щодо доводів апелянтів про наявність підстав для скасування вироку через порушення судом вимог кримінального процесуального законодавства, неправильної оцінки доказів, однобічності та упередженості при розгляді справи, вони не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, доводи про порушення судом таємниці нарадчої кімнати, при призначенні судового розгляду у кримінальному провадженні, були предметом перевірки суду під час розгляду заяви про відвід суддів яка надійшла від захисника ОСОБА_14 (т.1 а.с. 181-185). Суд ретельно перевірив ці обставини та зазначив, що вони не відповідають дійсності. Будь-яких доказів, що судді, під час перебування у нарадчій кімнаті по цій справі, розглядали інші провадження, стороною захисту не надано. Судові засідання по вказаних справах були призначені заздалегідь та не відбувалися у визначений час у зв`язку з перебуванням суддів у нарадчій кімнаті. У кожну справу було виготовлено відповідні довідки про причини відкладення судового розгляду. Процесуальні рішення були відправлені до ЄДРСР 05.05.2017 року після 15 години (т.1 а.с. 119-121, 200-201). Зазначені судом першої інстанції обставини не були спростовані і в апеляційному суді.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду і доводи захисників, про упередженість суду першої інстанції, який за наявності підстав для повернення обвинувального акту прокурору, відмовив у такому клопотання захисників.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000409, який надійшов до суду першої інстанції, не містив недоліків, які були безумовною підставою для його повернення прокурору. Не встановлення в ході досудового розслідування обставин, які на підставі ст.91 КПК підлягали доказуванню, могли бути підставою для прийняття судом виправдувального вироку, проте не перешкоджали призначенню справи до розгляду.

Крім того, як вбачається з приписів п.3 ч.3 ст.314 КПК України, повернути прокурору обвинувальний акт, у разі його невідповідності вимогам КПК, є правом суду. При цьому суд вирішує, чи є невідповідності обвинувального акту вимогам ст.219 КПК України такими, що перешкоджають призначенню справи до розгляду.

За таких обставин, суд першої інстанції не допустив порушень, відмовивши захисникам у клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Не вказують на упередженість суду і інші рішення за наслідками розгляду відводів складу суду, прокурору, перекладачу, оскільки зазначені рішення прийняті відповідно до вимог ст.ст.75-77, 79, 81 КПК України, містять викладення мотивів суду та оцінку обставин викладених в заявах про відводи (т.1 а.с.202, т.3 а.с. 85-86, 92-93, т.4 а.с.102-105, 145-146, т.11 а.с.123-124, 157-159, т.16 а.с.137-138, т.6 а.с.83). З такими висновками погоджується і апеляційний суд. Зокрема, вирішуючи заяву про відвід перекладачеві ОСОБА_46 , суд першої інстанції зазначив, що вона є кваліфікованим перекладачем на грузинську мову, попереджена про відповідальність за завідомо неправдивий переклад. Жодних претензій з боку обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про неточність перекладу заявлено не було. Обставин передбачених ст.79 КПК України захисником не наведено.

Окрім наведеного, сторона захисту не надала відомостей, що зверталася до правоохоронних органів з заявою про притягнення перекладачів до відповідальності за завідомо неправдивий переклад у даному кримінальному провадженні.

Одним із доводів для відводу колегії суддів з підстав упередженості, було перебування у залі свідка ОСОБА_47 під час допиту свідка ОСОБА_48 . Ці ж доводи сторона захисту навела в якості підстав для визнання доказів недопустимими.

Зазначені доводи не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства (ч.4 ст.352 КПК України), оскільки на момент прибуття до залу суду та допиту свідка ОСОБА_49 , свідок ОСОБА_50 вже був допитаний судом. Зазначене підтверджується технічним записом судового засідання.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду і доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.31 КПК України. Захисником не наведено конкретних обставин, у вирішенні яких питань приймав участь запасний суддя, в чому полягало його втручання у розгляд справи та яким чином це вплинуло на правильність прийняття оскаржуваного судового рішення.

Не обґрунтованими є і доводи, що суд проявив упередженість під час допиту потерпілого ОСОБА_22 , оскільки знімав запитання поставлені стороною захисту. Захисник не навів обставини, які суд перешкодив з`ясувати стороні захисту під час допиту потерпілого.

Щодо доводів про участь потерпілого ОСОБА_32 у кримінальному провадженні, який на переконання сторони захисту у даному проваджені проводив оперативно-розшукові заходи, вони не підтверджуються матеріалами справи. Будь-яких доказів, які були отримані безпосередньо внаслідок використання потерпілим ОСОБА_51 своїх службових повноважень, апеляційним судом не встановлено.

Щодо доводів про сумнівність речового доказу - пістолету-кулемету «Скорпіон» Зразок 1961 , вони були предметом розгляду судом першої інстанції. У вироку суд мотивував свої висновки та зазначив обставини, які спростовують сумніви. Зазначений доказ разом із іншою зброєю та боєприпасами були вилучені в автомобілі в якому пересувалися обвинувачені до моменту їх затримання (т.4 а.с.120-137), визнані речовими доказами, передані на експертизу (т.5 а.с.48-54) та спрямовані в камеру зберігання речових доказів. Звідти пістолет-кулемет « Скорпіон » був вилучений на підставі ухвали слідчого судді для порівняльної балістичної експертизи в іншому кримінальному провадженні.

Окрім іншого, суд першої інстанції дав належну оцінку протоколу, яким в автомобілі «Сітроен Джампі», яким керував ОСОБА_52 , виявлено та вилучено чорну сумку зі зброєю, боєприпасами, раціями перчатками, біноклем та іншими речами.

В суді свідок ОСОБА_52 дав показання, що заробляв перевезенням пасажирів. Перевозив трьох незнайомих йому клієнтів з м. Моршин до м. Новоград-Волинський. Як пізніше з`ясувалося це були ОСОБА_11 , ОСОБА_19 та ОСОБА_12 . Вони мали при собі дві сумки, в яких, при проведенні огляду, працівники поліції виявили зброю та інші речі. Огляд його автомобіля проводився з його згоди та у його присутності. Доступу до автомобіля крім нього ніхто не мав, оскільки закривав його центральним замком.

Заява ОСОБА_43 про дозвіл на огляд автомобіля є в матеріалах провадження (т.5 а.с.1).

Твердження сторони захисту, що суд перекрутив показання свідка ОСОБА_54 не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді. Викладені судом у вироку показання цього свідка, відповідають тим, які він дав в судовому засіданні.

Крім того, суд не бере до уваги твердження апелянтів, що огляди житла потерпілих проведені з порушенням діючого законодавства, оскільки відл них не було згоди.

Як вбачається з матералів справи, потерпілі надавали працівникам дозволи на огляд місця події в їх житлі. Заява ОСОБА_21 (т.3 а.с.155), заява ОСОБА_55 (т.7 а.с.32).

Окрім іншого, потерпілий ОСОБА_21 подав заяву, що його дружина виявила під час прибирання отвір в підлозі від кулі та надав дозвіл на огляд його будинку. (т.3 а.с.195) Під час проведення огляду місця події 25.11.2016р. було вирізано частину паркетної дошки та вилучено з підлоги кулю від нарізної зброї (т.3 а.с.196-203). В подальшому висновком експерта підтвердилось, що ця куля відтреляна з пістолета вилученого разом з іншою зброєю та речами з автомобіля, на якому пересувалися обвинувачені. Куля в сукупності з раніше вилученою гільзою складали єдиний боєприпас.

Не вказують на недопустимість доказів і доводи, що огляд торгівельного місця на ОСОБА_57 кооперативному ринку проведено без дозволу власника, а тому є недопустимим. Зазначене торгівельне місце та автомобіль перебувають у законному володінні потерпілого ОСОБА_58 , оглянуті з його дозволу та його участю, що зазначено у його заяві (т.7 а.с.114) та протоколі ОМП з підписом потерпілого та понятих (т.7 а.с.115-126).

Відсутність заяви на дозвіл від ОСОБА_28 не спростовує висновків суду, оскільки в її житлі не проведені слідчи дії.

Не заслуговує на увагу суду і доводи про недопустимість доказу - протоколу затримання обвинуваченого ОСОБА_11 . Цей документ не є джерелом доказів.

Не спростовують висновків суду і доводи, що впізнання речей та обвинувачених проводилися по фотознімкам.

Така процедура щодо впізнання особи передбачена ч.6 ст.228 КПК України. Щодо впізнання речей за фотознімками, суд першої інстанції належним чином мотивував свої висновки та виходив з того, що така процедура відповідає загальним принципам проведення слідчої дії. Апеляційний суд погоджується з такими висновками, оскільки забезпечити надання для впізнання зброї в числі інших однорідних зразків подібної зброї в місці проведення слідчої дії, яке розташоване на великому віддаленні від місця зберігання зброї є ускладненим. Разом з тим, слідчий дотримався всіх вимог діючого законодавства, які гарантують можливість особі, якій надано для впізнання зображення зброї, визначитись, чи відповідає зображення тій зброї, яку вона бачила за певних обставин.

Не спростовують висновків суду і факт вилучення ювелірних виробів під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_30 , оскільки за її адресою фактично проживав обвинувачений ОСОБА_10 . Також у ОСОБА_30 були ключи від автомобіля AUDI, яким користувався ОСОБА_10 та в якому під час санкціонованого обшуку вилучені предмети злочинів.

Слід зазначити, що на момент проведення обшуків у даному кримінальному провадженні ст.236 КПК України не передбачала обов`язкової фото та відеофіксації під час проведення обшуку житла чи іншого володіння особи, а тому доводи про недопустимість доказів отриманих в ході цих слідчих дій не заслуговують на увагу.

Також, не спростовують висновків суду і доводи про проведення слідчих експериментів лише для допиту учасників кримінального провадження. Так, слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_59 почав проводитись в м.Болехів, а продовжувався в м.Моршин. Там свідок, уточнюючи надані слідчому показання, показав на місці куди їх привіз ОСОБА_60 , де зустрічався з обвинуваченими ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_19 , в якому місці до них приєднався ОСОБА_10 , в якому будинку вони зупинялися на декілька днів, звідки обвинувачені вдень виїжджали, а поверталися на ночівлю та інше. Крім того, свідок пояснив, що обвинувачені йому погрожували щоб він не давав показання, а тому слідчий мотивовано перевіряв та уточнював його показання шляхом проведення слідчого експерименту. Зазначені відомості можливо було встановити виключно під час проведення слідчого експерименту (т.4 а.с.44-48).

Аналогічним чином було проведено і слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_62 , який впізнав всіх обвинувачених та зазначив, що відвозив ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_19 з Новоград-Волинського до Моршина . Там вони перевантажували свої сумки в авто ОСОБА_10 . Через декілька днів забирав з Моршина . Зазначені місця він показав безпосередньо в місті Моршині. (т.4 а.с.31-35)

З цих же підстав не заслуговують на увагу і апеляційні доводи про порушення проведення слідчих експериментів по епізоду нападу на потерпілого ОСОБА_65 .

Не є слушними і доводи про суперечливість висновків експертів, оскільки у цьому кримінальному провадженні на різні експертизи були поставлені різні запитання та надані різні предмети.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду і інші доводи апелянтів, про недоведеність участі обвинувачених у вчиненні зазначених у вироку злочинів. На доведення винуватості обвинувачених, в тому числі і на їх спільну участь в зазначених злочинах, суд першої інстанції навів досліджені ним докази, які узгоджуються між собою, є логічними та послідовними.

На систематичне спілкування обвинувачених, спільне переміщення до місць вчинення злочинів, на готування та участь у вчиненні злочинів вказує сукупнстіь доказів викладених у вироку, зокрема показання свідків, потерпілих, вилучені знаряддя та предмети злочинів, результати негласних слідчих розшукових дій, результати впізнання та інші.

При цьому, генетичні ознаки клітин у змивах з пістолета з глушником (перевозився в чорній сумці в автомобілі та вилучений при затриманні обвинувачених) містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_12 . Куля та гільза вилучені під час ОМП розбійного нападу на подружжя ОСОБА_66 були стріляні з цього пістолета.

Твердження захисника про відсутність його слідів ДНК на інших вилучених предметах, не спростовують висновків суду про участь обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих злочинів. Зокрема, у обвинувачених вилучено різні телефони стільникового зв`язку, якими вони з метою конспірації почергово користувалися за різних обставин. Таким чином, сигнал одного з телефонів ОСОБА_12 в місті Моршині під час вчинення злочину, не забезпечує йому алібі.

Щодо доводів про недоведеність готування до розбійного нападу в с.Княжолука, на переконання апеляційного суду, вони спростовуються сукупністю доказів викладених в оскаржуваному вироку, зокрема показаннями свідків: ОСОБА_68 , ОСОБА_69 (працівники поліції), свідка ОСОБА_28 , протоколом за результатами проведення НСРД «візуальне спостереження» від 08.08.2016р. (т.11 а.с.177-183). При цьому, в ході візуального спостереження за обвинуваченим ОСОБА_10 , яке проводилося з 02.08.2016р. по 06.08.2016р. зафіксовано, як обвинувачені зустрілися та на автомобілі під керуванням ОСОБА_25 проїхали в с.Княжолука, де тривалий час спостерігали за будинком, на який готували напад. При цьому, з собою брали сумку чорного кольору розміром 60х40, яку на зустріч з іншими обвинуваченими приніс ОСОБА_11 .

Окрім іншого, винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується іншими результатами НСРД та інформацією отриманою від операторів стільникового зв`язку, номерами яких користувалися обвинувачені. Зокрема, з аналізу роздруківок телефонних з`єднань, отриманих у операторів мобільного зв`язку вбачається регулярне спілкування між обвинуваченими, кожен з яких користувався декількома номерами (т.11 а.с.1-26), протоколом проведення НСРД «зняття інформації з ТТМ» (т.12 а.с.110-113) з якого вбачається розмова між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 01.08.2016 р., де останній просить його взяти «бель 7,65 маленький» (т.12 а.с.111-114). Саме такого калібру куля та гільза вилучені в будинку потерпілого ОСОБА_70 , а пістолет з глушником та пістолет-кулемет «Зразок-61» (Скорпіон) під такий калібр вилучені з автомобіля в якому їхали обвинувачені безпосередньо перед затриманням. (висновкі експертів т.5 а.с.48-54, 130-139, 140-148).

Не ґрунтуються на діючому законодавстві і доводи сторони захисту, що за епізодом готування до розбійного нападу на ОСОБА_28 в будинку АДРЕСА_10 , мало місце добровільна відмова від вчинення злочину, що не тягне кримінальної відповідальності.

З аналізу ст.17 КК України, така відмова має місце тоді, коли для вчинення злочину не було перешкод, проте особа за своєю волею припинила готування до вчинення злочину.

Проте, судом першої інстанції було встановлено, що перешкодою для подальшого готування та вчинення злочину стало виявлення обвинуваченими працівників поліції, які намагалися попередити вчинення злочину та затримати нападників.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду і доводи про безпідставні прийняття та задоволення позовів потерпілих.

Суд, встановивши винуватість кожного з обвинувачених, обґрунтовано стягнув з них шкоду завдану злочинами. Позов заявлений у кримінальному провадженні розглядає суд, на розгляд якого надійшов обвинувальний акт.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд не встановив порушень, які є підставою для скасування оскаржуваного вироку та закриття кримінального провадження щодо обвинувачених.

Не встановлено апеляційним судом і істотних процесуальних порушень, які є підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи, що обвинуваченим до дня набрання вироком законної сили один день попереднього ув`язнення зараховується за два дня позбавлення волі, обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 слід вважати такими, що повністю відбули призначене їм покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про залишення оскаржуваного вироку без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги залишити без задоволення.

Вирок Долинського районного суду від 26 червня 2023 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_10 з моменту отримання копії ухвали.

Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_5 ОСОБА_4