Справа № 308/5720/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгород кримінальне провадження №0002362 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, офіційно не працюючого, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст.135 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

У період часу із 13.11.2023 по 23.11.2023 (точного часу слідством не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем спільного проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті неприязних стосунків з останньою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс останній не менше 10 (десяти) ударів невстановленими тупими предметами, якими могли бути затиснуті в кулак та обуті ноги, в різні частини голови та тулуба, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді:

- синців на шкірних покривах правої вилично-щічної ділянки, лівої (та правої нижньої повіки, правого крила носа, лівої щічної ділянки, передньої поверхні грудної клітини; крововиливів у м`які тканини в потиличній, правій скроневій і лівій лобно-тім`яній ділянках голови, які стосовно живих осіб мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою згідно з п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженнях Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров?я, і є прижиттєвими;

- вогнищевий внутрішньомозковий паравентрикулярний забій правої півкулі з явищами енцефаломаляції, який стосовно живих осіб тягне за собою розлад здоров`я тривалістю більше 21-го дня і за цією ознакою згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженнях Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, є прижиттєвим і може знаходитися в опосередкованому зв`язку з настанням смерті.

Відповідно до висновку експерта опосередкований зв`язок з безпосередньою причиною смерті слід розуміти як можливий розвиток у клінічному перебігу черепно-мозкової травми даної важкості таких патологічних станів як розлад свідомості різного ступеню, зниження рухливих функцій, зниження здатності до об`єктивної самооцінки власного стану здоров`я та потреб свого організму і таке інше, які не знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із загальним переохолодженням тіла як безпосередньої причини настання смерті, але у разі розвитку вказаних патологічних станів могли сприяти настанню загального переохолодження тіла. У разі належного догляду та надання медичної допомоги гр. ОСОБА_7 , могла продовжувати жити.

Внаслідок нанесених тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_7 без свідомості пролежала на підлозі у одній із кімнат зазначеної квартири поки її 23.11.2023 не доставили до лікарні.

Крім цього, у цей же період часу ОСОБА_3 , після нанесення зазначених тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_7 , з якою проживав однією сім`єю, діючи зі злочинною недбалістю, залишив останню на підлозі в приміщені вказаної квартири без допомоги, розуміючи, що потерпіла ОСОБА_7 знаходиться у безпорадному стані, без свідомості, яка без сторонньої допомоги не має змоги прийняти ефективні міри для самозбереження внаслідок безпорадного стану і несприятливих погодних умов, пов`язаних із низькою температурою навколишнього середовища, ОСОБА_3 залишив потерпілу у непристосованому для проживання приміщенні вказаної квартири, у якій не працювало опалення, внаслідок чого поставив потерпілу у небезпечний для життя стан, при цьому маючи таку можливість, не надав їй допомогу, а також не повідомив про вказане сторонніх осіб, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_7 померла через загальне переохолодження організму внаслідок дії надмірно низької зовнішньої температури.

Відповідно до висновку експерта смерть громадянки ОСОБА_7 , настала внаслідок загального переохолодження організму внаслідок дії надмірно низької зовнішньої температури. Дана причина смерті підтверджується виявленням при судово-медичному дослідженні карміново-червоного кольору легені на розрізі з одиничними розлитими червонуватими плямами на їх поверхні; крововиливів в слизовій оболонці нирок; та при гістологічному дослідженні вогнищевих некротичних змін в канальцях нирок (фігури Касьянова), «фігур колосків» - в легенях, повнокрів?ям внутрішніх органів, ознаками загального виснаження організму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину та за ч. 3 ст. 135 КК України, а саме завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, якщо це спричинило смерть особи.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав угоду про визнання винуватості укладену 07.05.2024 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинувачим ОСОБА_3 , за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_6 .

Згідно даної угоди ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, а саме завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, якщо це спричинило смерть особи.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, за ч. 3 ст. 135 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим сторони погодили призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки позбавлення волі.

В даній угоді також передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання, які передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 07.05.2024 року та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, вирішити питання щодо процесуальних витрат по справі і речових доказів.

Також, прокурором в підготовчому судовому засіданні подано заяву потерпілої ОСОБА_5 про надання прокурору Ужгородської окружної прокуратури письмової згоди на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 та ч. 3 ст. 135 КК України, за обставин викладених у п. 1 угоди, вказав, що укладення угоди між ним та прокурором Ужгородської окружної прокуратури було добровільним, просив призначити узгоджене сторонами покарання та затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладена за її участі, є добровільною, наслідки укладення та затвердження угоди є зрозумілими, порушень при її укладенні не допущено. Вважає, що наявні всі підстави для затвердження вказаної угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні надала згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 та не заперечила щодо її затвердження.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 та ч. 3 ст. 135 КК України.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, передбачені п.1 ч.4 зазначеної норми, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, а саме завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, якщо це спричинило смерть особи.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є тяжкими злочинами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Також, враховує ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно довідки-характеристики з Ужгородського РУП характеризується негативно, має зареєстроване місце проживання.

За наведеного, суд вбачає за належне визначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами в угоді міру покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат немає.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з 15.03.2024, тобто з моменту його затримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання обвинуваченому підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення, починаючи з 15.03.2024 до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, ст. ст. 12, 69, 75, 77, 122, 135 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 07.05.2024 року у кримінальному провадженні №0002362 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2023 року, між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з другої сторони, за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст.135 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 3 ст.135 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з 15.03.2024, тобто з моменту його затримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання обвинуваченому підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення, починаючи з 15.03.2024 до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Речові докази:

-флеш-носій, на якому збережений відеозапис (опитування гр. ОСОБА_8 ); оптичний диск носій, на якому збережений відеозапис (опитування гр. ОСОБА_9 ); оптичний диск носій "Вербатім", -залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1