Справа № 466/2589/24
Провадження № 1-кс/466/886/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року м.Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретаря с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 , слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянув клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Львова, громадянки України, українки, раніше не судимої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 від 05 березня 2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази подані до них, заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 та підозрюваної ОСОБА_6 ,-

у с т а н о в и в:

07.03.2024 слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів з визначення застави.

В обґрунтування клопотання зазначає, у провадженні слідчого відділення ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000327 від 05 березня 2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та у невстановленому досудовим розслідуванням точному місці, ОСОБА_6 , діючи спільно із ОСОБА_7 , маючи умисел на отримання прибутку від незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин на території м. Львова, незаконно придбали, зберігали, пересилали з метою збуту, а також незаконно збували особливо небезпечні психотропні речовини через Інтернет-мережу та шляхом здійснення закладок із психотропними речовинами по території м.Львова.

Так, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, маючи умисел здійснювати такі діяння, спланували досягнути поставленої мети шляхом узгоджених дій.

Так, ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_7 були об`єднані єдиним планом, мали єдиний намір на особисте збагачення шляхом придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин та усвідомлювали, що займаються злочинною діяльністю.

З цією метою, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, невстановленими органом досудового розслідування особами у меседжері «Telegram» створено магазини, через які можна було здійснювати збут особливо небезпечних психотропних речовин, шляхом відправлення замовлень покупцям через логістичні послуги операторів поштового зв`язку та шляхом здійснення закладок.

Так, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та в невстановленому досудовим розслідуванням точному місці, але не пізніше 14 год. 46 хв. 05 березня 2024 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 незаконно придбала та зберігала при собі, з метою подальшого збуту, шляхом здійснення закладок, особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_7 , використовуючи програмне забезпечення для мобільних терміналів - системи обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», яке було встановлено на її мобільному телефоні марки «IPhone 11», що використовувався останньою, створили обліковий запис з мобільним номером телефону « НОМЕР_1 », використовуючи у програмному забезпеченні «Telegram», встановили контакт з метою подальшого незаконного збуту таких, задля отримання матеріальної вигоди.

Так, у невстановлений слідством час, але не пізніше 14 год. 46 хв. 05 березня 2024 року, ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, придбала невстановленим досудовим розслідування шляхом, особливо небезпечну психотропну речовину - 4-ММС (4-метилметкатинон), яку зберігала при собі, та в подальшому розповсюджувала в різних частинах міста Львова спільно із ОСОБА_7 та спільно мали фотографувати вказані місця закладок за допомогою мобільного телефону останньої, а фотографії із відмітками місцезнаходження закладок та із їх GPS-координатами мали відправляти потенційним клієнтам за допомогою месенджера «Telegram».

Зокрема, 05 березня 2024 року, приблизно о 14 год. 46 хв., ОСОБА_6 перебуваючи неподалік вул.Східна та інших ближніх вулиць у м.Львові, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_7 , реалізуючи раніше обумовлений план, в порушення вимог чинного законодавства України, яке регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, на металевих стовпцях огорожі, металевих конструкціях різного призначення, спільно здійснили порядку 18 (вісімнадцяти) закладок, у різних локаціях, із особливо небезпечною психотропною речовиною - 4-ММС (4-метилметкатинон), та які безпосередньо після здійснення ними кримінальних правопорушень, були викриті працівниками УБН ГУ НП у Львівській області.

В подальшому, 05 березня 2024 року, у період часу з 16:33 год. по 19 год. 38 хв. 05.03.2024, в ході проведення, огляду місця події, у м. Львові, на одній із локацій, що по вулиці Східна, а саме з ліва від входу у під`їзд №1 будинку №46 із металевої водостічної ринви виявлено та вилучено примагнічений згорток обмотаний чорною клейкою стрічкою в середині із магнітом та прозорим поліетиленовим зіп-пакетом наповненим порошкоподібною речовиною білого кольору, у якій відповідно до експрес тесту «MDMA Puriti Test», виявлено наркотичну речовину, яку за вищеописаних обставин ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_7 незаконно придбали, зберігали та збули шляхом здійснення закладок, з метою подальшого отримання матеріальної вигоди, та у якому згідно висновку експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/114-24/5226-НЗПРАП від 06.03.2024 виявлено 4-ММС (4-метилметкатинон), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, загальною масою 0,4449 грам, тим самим всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанням ними» від 15.02.1995, незаконно збула особливу небезпечну психотропну речовину 4-ММС (4-метилметкатинон) обіг якої заборонено, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту та у їх збуті, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчим СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області із дотримання вимог ст.208 КПК України 05.03.2024 о 19:33 год. затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.03.2024 року слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту та у їх збуті, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання. Прокурор вважає, що відсутні підстави застосування більш мякого запобіжного заходу.

Підозрювана ОСОБА_6 залишив вирішення клопотання на розгляд суду , повідомила що вона є студенткою технологічного коледжу, проживає разом з мамою, батько позбавлений батьківських прав.

Адвокат ОСОБА_5 просив застосувати більш мякий запобіжний захід як домашній арешт, а вразі застосування заходу тримання під вартою зменшити розмір застави, т.я. така є непосильною.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 05.03.2024, протоколом обшуку від 05.03.2024 по місцю проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , протоколом про затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень від 07.03.2024, речовими доказами та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Так, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» від 13.04.2014 року також зазначає, що обґрунтованість підозри ґрунтується на можливості сторонньої, незацікавленої особи дійти висновків, що підозрювана особа вчинила кримінальне правопорушення.

За таких обставин, в кримінальному провадженні маються докази, що вказують на причетність підозрюваної ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Тримання під вартою, за нормами ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Пункт 4 частини 3 статті 183 КПК України передбачає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, за нормами ст.178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходжу до думки, що слідчий дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на особу підозрюваної, а саме те, що, підозрювана ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За нормами статті 3 Загальної декларації прав людини, пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення, про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності, а судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський Суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (правова позиція, викладена у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», у рішенні ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

У п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

Отже, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Ураховуючи те, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявні вагомі докази про вчинення підозрюваною ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення), вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, то інша міра запобіжного заходу буде неефективною.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід врахувати, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі, з конфіскацією майна, у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , будучи особою, яка обізнана із можливою мірою покарання у разі визнання її винною у вчиненні злочину, в якому вона підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінального правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, крім цього підозрювана ОСОБА_6 , може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини по справі.

Згідно із ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі, у його "пілотному" рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Водночас, в ч.4 ст.183 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право визначити розмір застави.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя керується вимогами ч. 4, 5 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 05.03.2024 року і до 03.05.2024 включно, з визначення застави.

У відповідності до положень ст. 182, 183 КПК України визначити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 (девяносто тисяч вісімсот сорок гривень 00 коп.).

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі, покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області та Шевченківського районного суду м.Львова на першу вимогу;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому підозрюваний проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця реєстрації, проживання;

- утримуватись від спілкування із та свідками у даному кримінальному провадженні;

- не вчиняти інших злочинів передбачених КК України.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у випадку невиконання вищевказаних обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів із дня затримання.

Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_3 , захиснику ОСОБА_5 , підозрюваній ОСОБА_6 та скерувати начальнику державної установи «Львівська установа виконання покарань №19» /м. Львів, вул. Городоцька,20/ - для відома.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1