Справа № 125/1103/24
Провадження №11-сс/801/491/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 11 червня 2024 року,

якою частково задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народився в м. Бар, Барського району Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, останній раз 31.08.2021 Барським районним судом Вінницької області за частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту, на підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю злочинів, зарахувавши покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 12.11.2020, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

установив:

Клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивовано тим, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, зокрема: незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути покарання та затягування строків досудового та судового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ухвалою слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 11 червня 2024 року клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 , погоджене начальником Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 задоволено частково.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до 11.08.2024 (включно). Покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду; не відлучатись з місця проживання без дозволу суду; утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні. Зобов`язано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно прибути до місця відбування домашнього арешту.

Ухвалене рішення мотивовано тим, що жодні обставини цього провадження не свідчать про те, що підозрюваний має намір переховуватися від органів досудового розслідування чи впливати на потерпілих і свідків. Доведеним є лише ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що після звільнення з місць позбавлення волі підозрюваний не працевлаштувався, не найшов собі суспільно корисного заняття, через півроку знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, є наркозалежним. Однак, прокурором не доведено, що вказаному ризику не здатний запобігти більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Відтак слідча суддя дійшла висновку, що для запобігання вказаному ризику застосування найсуворішого запобіжного заходу буде непропорційним.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з одночасним визначенням застави у розмірі 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Вважає, що суд: неправильно надав оцінку даним, які характеризують особу підозрюваного; судом не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, або ж про інші обставини, які б переважили наявні ризики у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України, передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України при вирішенні питання застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України передбачено, що у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею було взято до уваги та належним чином оцінено фактичні обставини справи у їх сукупності, а також той факт, що стороною обвинувачення лише доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи прокурора про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ризик переховування підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Крім того, прокурором не надано доказів, які б свідчили про ухилення підозрюваного або переховування від виклику до органів досудового розслідування та суду.

Доводи прокурора про існування ризику впливу підозрюваного на потерпілого, на думку колегії суддів, безпідставні, оскільки перебування підозрюваного цілодобово за місцем свого постійного проживання, яке встановлено судом, унеможливлює його контактування з власної волі із потерпілим. До того ж, за весь час з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_7 органом досудового розслідування не отримано жодної інформації, а суду не надано жодного належного доказу про намагання підозрюваного будь - яким чином незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що доводи клопотання слідчого, яке погоджене прокурором, є формальними, базуються на шаблонних формулюваннях і не містять викладу мотивів, які свідчать про вірогідність реалізації підозрюваним будь-яких дій, які б перешкоджали руху кримінального провадження.

При цьому, хоч і ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, однак останній визнає свою вину, немає жодного наміру переховуватись чи перешкоджати кримінальному провадженню.

Що стосується доводів прокурора про неврахування слідчим суддею того, що ОСОБА_7 у 2023 році звільнився з місць позбавлення волі та менше, ніж через пів року вчинив новий корисливий злочин, належних висновків для себе не зробив, то вони будуть враховуватися судом першої інстанції під час призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Колегія суддів також звертає увагу прокурора, що відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, мета застосування запобіжних заходів полягає у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. З огляду на це, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у жодному випадку не може розцінюватися стороною обвинувачення, як завчасне відбування покарання, яке можливо буде призначене майбутнім вироком, та не може мати каральну функцію, про що влучно зазначив слідчий суддя.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, у повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, правильно частково задовольнив клопотання слідчого.

При цьому істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 11 червня 2024 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4