Справа № 462/1573/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/656/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу судді Залізничного районного суду м. Львова від 06 червня 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора та обрано в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 06 червня 2024 року про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як таку, що винесена судом першої інстанції з істотним порушенням діючого процесуального законодавства України.

На підтримку своїх апеляційних вимог зазначає, що прокурором у клопотанні не наведено жодного доказу щодо наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_8 ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які б давали йому підстави заявляти клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Звертає увагу, що суд виніс ухвалу про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності належних підстав та без належних доказів щодо знаходження ОСОБА_8 у міжнародному розшуку, тобто без офіційного повідомлення Інтерполу про знаходження ОСОБА_8 у міжнародному розшуку. Єдиним доказом перебування ОСОБА_8 у міжнародному розшуку мала бути публікація щодо нього картки оповіщення червоного кольору.

Стверджує, що ОСОБА_8 виїхав з сім`єю на територію ЄС з метою збереження життя та здоров`я своїх п`ятьох дітей, через військові дії в Україні, а не з умислом ухилення від суду. Заборони щодо виїзду за кордон у нього не було і про його виїзд за кордон на тимчасове проживання суд було повідомлено.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження, а також забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Положеннями ст.331 КПК передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.2 ст.177 КПК є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.6 ст.193 КПК слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані належним чином.

З наданих суду матеріалів контрольного провадження вбачається, що у провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває виділене в окреме провадження кримінальне провадження № 0000326 від 26.08.2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.06.2024 року ОСОБА_8 оголошено в міжнародний розшук.

Суд, розглядаючи клопотання прокурора, дійшов висновку про доведеність прокурором підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України та оголошенням обвинуваченого у міжнародний розшук.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду про необхідність обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу виді тримання під вартою не спростовують.

На переконання колегії суддів, суд дійшов обґрунтованого висновку про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховуючи при цьому тяжкість ймовірного покарання і те, що докази та обставини, які встановлені в судовому засідання дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений виїхав та перебуває за межами території України та з високим ступенем вірогідності буде продовжувати переховуватися від суду, оскільки фактично вже протягом тривалого часу переховується та перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Посилання захисника на відсутність документів, що підтверджують оголошення ОСОБА_8 в міжнародний розшук є безпідставними з огляду на те, що чинний КПК України обумовлює можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою фактом саме оголошенням підозрюваного чи обвинуваченого у міжнародний розшук, а не фактом перебування у такому розшуку чи здійснення такого розшуку.

Фактичне перебування або не перебування особи в міжнародному розшуку, щодо якої такий розшук оголошено, не має правового значення для вирішення питання обрання запобіжного заходу.

Окрім того, згідно приписів розділу IV Інструкції «Про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол», затвердженої спільним наказом від 17.08.2020 № 613/380/93/222/414/510/2801/5, для публікації в базі даних Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну необхідною умовою є наявність обраного розшукуваній особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, метою оголошення обвинуваченого в розшук є не лише необхідність встановлення місцезнаходження особи, а й застосування заходів, спрямованих на забезпечення доставки обвинуваченого до місця кримінального провадження, у разі коли обвинувачений ухиляється від виконання викликів до суду.

Також, колегія суддів, вважає безпідставними доводи сторони захисту про поважність причин неявки ОСОБА_8 до суду з підстав оголошення в Україні воєнного стану з огляду на таке.

Сам факт введення на території України правового режиму воєнного стану не є обставиною, що безумовно створює небезпеку для життя та здоров`я особи та відповідно автоматично є поважною причиною неявки особи за викликом. При оцінці впливу цієї обставини на неможливість прибуття особи за викликом слід першочергово оцінювати близькість місця проведення процесуальної дії до території бойових дій.

В свою чергу територія міста Львова та Львівської області не належать до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії. Оповіщення про повітряну тривогу надходять завчасно та будь-яка особа має можливість прослідувати до укриття.

З наведених мотивів, в наведеному випадку введення правового режиму воєнного стану не можна вважати поважною причиною неявки за викликом.

Відтак, під час постановлення ухвали судом першої інстанції повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними захисником обвинуваченого в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала суду є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а відтак вимоги апеляційної скарги сторони захисту підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу судді Залізничного районного суду м. Львова від 06 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді