Єдиний унікальний номер 205/4657/24
1-кс/205/563/24
УХВАЛА

іменем України

17 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді номера обслуги 1 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , з 03.09.2024 по 05.09.2024 знятого з усіх видів забезпечення та з 13.09.2023 зарахованого в розпорядження командира військової частини у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 як такого, що самовільно залишив військову частину, у військовому званні «матрос», раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000246, внесеному до ЄРДР 15.02.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2024 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000246, внесеному до ЄРДР 15.02.2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом по мобілізації, на особливий період, якого з 03.09.2023 по 05.09.2023 знято з усіх видів забезпечення та з 13.09.2023 зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 як такого, що самовільно залишив військову частину, достовірно знаючи, що на всій території України, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, дія якого в подальшому продовжена Указом Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 №731/2023, а останній раз - Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 № 3564-ІХ, до 14 травня 2024 року, 15 лютого 2024 року, близько 08 годині 45 хвилині, знаходячись в приміщенні квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , яку за договором оренди винаймає потерпіла ОСОБА_7 , маючи прямий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, побачив на стільці біля виходу з кімнати мобільний телефон чорного кольору у чорному чохлі марки «Redmi 12», версія 14, з об`ємом пам`яті на 128 Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в якому знаходились дві сім-карти НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , та з пошкодженнями у вигляді тріщин на екрані та подряпин з лівого боку телефону, який належить потерпілій ОСОБА_7 , та який він визначив об`єктом свого злочинного посягання, після чого діючи умисно, з корисливих мотивів та в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, оскільки в цей момент потерпіла ОСОБА_7 перебувала в іншій кімнаті квартири, підійшов до стільця, на якому знаходився мобільний телефон на зарядному пристрої, та, реалізуючи свій прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, взяв з стільця мобільний телефон чорного кольору у чорному чохлі марки «Redmi 12», від`єднав його від зарядного пристрою, та, тримаючи викрадене чуже майно безпосередньо при собі, вийшов з приміщення квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , і таким чином залишив місце скоєння кримінального правопорушення.

Того ж дня, 15 лютого 2024 року близько 09 годині 05 хвилин, скориставшись можливістю розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, відніс до ломбарду Повне товариство (ПТ) «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко», розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , та залишив мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi 12», версія 14, з об`ємом пам`яті на 128 Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в якому знаходились дві сім-карти НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , який належить потерпілій ОСОБА_7 , за що отримав грошові кошти, які витратив на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2290 гривень 40 копійок.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

16.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра щодо ОСОБА_5 підтверджується зібраними доказами:

протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7

протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: сліди папілярних візерунків, які відкопійовано на 2 л/с, змив пжв на фрагмент марлі дистильованою водою та контроль до нього із зарядного пристрою до телефону.

протоколом допиту попиту потерпілої ОСОБА_7

протоколом допиту свідка ломбардиста ОСОБА_8

протоколом впізнання осіб за фотознімками зі участю свідка ОСОБА_8

протоколом огляду від 08.03.2024 в приміщенні ломбарду «Імперіал», за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi 12», договір про надання фінансового кредиту під заставу;

протоколом пред`явлення речей для впізнання та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий зазначає, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 5 до 8 років позбавленням волі, тому розуміючи тяжкість вчиненого ним злочину, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. З метою встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 здійснювались неодноразові виїзди співробітниками ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем його реєстрації та мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою підозрюваний не проживає. Окрім того, слідчий у клопотанні зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний має мотив та можливість вплинути на свідків та потерпілу ОСОБА_7 , оскільки при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування йому стануть відомі їх анкетні дані. Також, слідчий у клопотанні вказав, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваному загрожує покарання до 8 років позбавлення волі, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість продовження останнім злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити та обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні. Зокрема, прокурором звернуто увагу на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом по мобілізації неодноразово, зокрема, не менше трьох разів самовільно залишав місце служби, чим умисно ухилявся від проходження військової служби, не підтримує сталих соціальних зв`язків з дружиною та дітьми, притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 164, ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст. 125 КК України. Окрім того, по судовому провадженню за ч. 1 ст. 125 КК України перебуває у розшуку. Також прокурор звернула увагу на те, що відносно ОСОБА_5 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 01.11.2022 року постановлений вирок, яким підозрюваний засуджений за ч. 4 ст. 186 КК України до семи років позбавлення волі, проте цей вирок не набрав законної сили у зв`язку з його апеляційним оскарженням та подальшим зупиненням апеляційного провадження у зв`язку з призовом на військову службу по мобілізації.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти клопотання, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та зазначив, що він не вчиняв злочину, в якому від підозрюється, і що обставини кримінального правопорушення викладені у повідомленні про підозру та клопотанні не відповідають дійсності, адже він не здійснював викрадення мобільного телефону потерпілої, а здав його до ломбарду на її прохання. Також ОСОБА_5 зазначив, що він має соціальні зв`язки, а саме бабцю, яка є інвалідом і потребує його догляду, малолітнього сина, який також потребує його допомоги, оскільки має низку хвороб.

Разом з цим, ОСОБА_5 підтвердив, що дійсно, він самовільно залишав місце проходження військової служби через конфлікт з командирами. Також зазначив, що з січня 2024 року стало відомо, що він перебуває у розшуку за ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області, проте він не вживав з цього приводу ніяких заходів, оскільки у нього немає коштів поїхати до Харківської області. Окрім того, ОСОБА_5 вказав, що його дружина на малолітній син наразі проживають окремо в Харківській області.

Також ОСОБА_5 зазначив, що після того, як він дізнався, що потерпіла подала відносно нього заяву про вчинене кримінальне правопорушення, він злякався та вживав заходів для перешкоджання встановлення правоохоронними органами його особи та місця перебування. Натомість, наразі він вже не відчуває такого страху, тому зобов`язався не переховуватися від досудового слідства та суду.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку підозрюваного, приходить до наступного висновку.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Виходячи із наявних та наданих слідчому судді доказів, слідчий суддя, доходить висновку, що докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про обґрунтованість пред`явленої в межах даного кримінального провадження підозри ОСОБА_5 .

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

Слідчий суддя вважає причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінального правопорушення достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування до нього запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та які, відповідно до ст. 12 КК України, належать до категорії тяжких злочинів.

Тяжкість можливого покарання сама по собі може бути суттєвим мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризиків переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду підтверджується фактом переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів поліції під усвідомленням можливості притягнення його до кримінальної відповідальності, про що сам ОСОБА_5 зазначив у судовому засіданні під час розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу.

Окрім того, встановлені в ході розгляду клопотання обставини проходження ОСОБА_5 військової служби за мобілізацією, а саме неодноразові факти самовільного залишення місця військової частини та місця служби, ухилення від виконання обов`язків військової служби, що наразі перевіряється на рівні службових розслідувань, а також його негативні характеристики, у своїй сукупності вказують на безвідповідальне ставлення ОСОБА_5 до покладених на нього обов`язків, що, у свою чергу також доводить ризик переховування останнього від досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу, оскільки ОСОБА_5 з метою ухилення від відповідальності в подальшому може як у спосіб погроз застосування насильства, вмовлянь незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни ним своїх показів в суді, тому що їх показання мають ґрунтовне значення у кримінальному провадженні.

Окрім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки як встановлено матеріалами клопотання, відносно останнього ухвалений вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська за ч.4 ст.186 КК України, за яким останній був засуджений до семи років позбавлення волі, який на теперішній час не набрав законної сили, у зв`язку з зупиненням апеляційного провадження, а також наявності на розгляді судів кримінальних проваджень відносно нього за ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 125 КК України, що вказує на можливу схильність підозрюваного до кримінально-протиправної поведінки.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, наявність малолітньої дитини.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених слідчим ризиків, а саме незаконного впливу підозрюваним на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, можливістю останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 151 400 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути внесена до закінчення строку дії даної ухвали, у разі внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора і суду за їх першою вимогою, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, суду, повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 177, 178, 182, 183, 202, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000246, внесеному до ЄРДР 15.02.2024 року задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 14 червня 2024 року включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 50 (п`ятдесятим) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області (рахунок: UA0017442; отримувач: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; код отримувача: 26239738).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора і суду за їх першою вимогою, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, суду, повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі його неявки за викликом до слідчого чи прокурора, слідчого судді або суду без поважних причин або не повідомлення про причини своєї неявки, порушення ним обов`язків, покладених даною ухвалою слідчого судді, застава звертається на користь держави.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1