Провадження № 1-кс/202/2899/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

23 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 06.04.2023 за №0000327, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 06.04.2023 за №0000327, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в якому просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року), а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою.

22.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме: допитами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ,

ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , які підтвердили факт заволодіння їх грошовими коштами, а також протоколами оглядів особистих облікових записів соціальної мережі «Instagram», в ході яких встановлено, що вищевказаними потерпілими були перераховані грошові кошти на банківські картки «дроп» осіб; протоколами огляду вилученої техніки за адресами мешкання фігурантів, в тому числі фіксація факту листування між фігурантами з використанням месенджерів, в рамках яких зокрема встановлено наявність створених, учасниками групи, шахрайських профілів соціальної мереж Instagram, фактичні наявні відомості щодо листування учасників організованої групи на предмет вчинення злочину; матеріалами висновків судового експерта, в рамках яких підтверджено наявність цифрових доказів, що свідчать про факти протиправної діяльності учасників групи; протоколами оглядів матеріалів тимчасових доступів до банківських рахунків у банківських установах, стосовно здійснених розрахункових операцій починаючи від потерпілої особи, «дроп» рахунків та закінчуючи конвертацією коштів у криптоактиви; відповіддю на запит адміністрації криптовалютної біржі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в рамках якої підтверджено фактичне заволодіння коштами потерпілих учасниками групи; відповідями на запити провайдерів телекомунікаційних послуг, щодо учасників групи під час користування останніми шахрайським обліковими записами, банківськими системами ДБО та обліковими записами криптобіржі;протоколами проведених негласних слідчих розшукових дій- зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; протоколами за результатами проведених негласних слідчих розшукових дій-спостереження за особою; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий указує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважає, що застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, тому просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб та визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн.

Обґрунтовуючи ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено факт участі ОСОБА_4 у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тобто суворість покарання беззаперечно є приводом для переховування підозрюваної від слідства та суду.

Зазначає, що на теперішній час органами досудового розслідування злочинну діяльність підозрюваної ОСОБА_4 викрито не в повній мірі, повідомлено про підозру не за всіма фактами скоєних кримінальних правопорушень, оскільки здійснюється збір доказів, що також свідчить про те, що підозрювана ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у т.ч. знаряддя їх скоєння.

Підозрювана ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема: підозрювана ОСОБА_4 у повній мірі володіє інформацією щодо всіх скоєних організованою групою злочинів, чим може скористатись, пообіцявши потерпілим відшкодувати завдану майнову шкоду в обмін на їх відмову у участі при здійсненні досудового розслідування, судовому розгляді, що унеможливить притягнення членів організованої групи до кримінальної відповідальності за всі скоєні ними злочини. Отже, підозрювана ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих.

Крім того, знаходячись на свободі, будучи обізнаною у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, своїми порадами та вказівками, а також використовуючи моральний, фізичний тиск підозрювана ОСОБА_4 може допомогти іншим учасникам організованої групи, у т.ч. тим, яких до кримінальної відповідальності ще не притягнуто, а також особам, яких органами досудового розслідування ще не встановлено, ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності, що, як наслідок, потягне за собою можливість отримання підозрюваною більш м`якого покарання.

Також наголошувала, що підозрювана ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що також підтверджується репутацією самої підозрюваної ОСОБА_4 , яка протягом тривалого часу не працевлаштована, постійного законного джерела прибутку не має, тому у органів досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що остання існує виключно за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, тобто остання може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обгрунтовуючи розмір застави слідчий зазначив, що повідомлено про підозру у заволодінні грошовими коштами потерпілих на загальну суму 119 566 грн. В той же час, звертала увагу, що злочинну діяльність підозрюваної викрито не в повній мірі, повідомлено про підозру не за всіма фактами скоєних кримінальних правопорушень, а тому сума отриманих грошових коштів від потерпілих за замовлені товари/послуги, тобто набуті кримінально-протиправним шляхом, з високою долею достовірності може складати набагато більший розмір, ніж встановлено на теперішній час. Отже, визначення застави в максимально встановленому обсязі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,є достатнім для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваної. На це вказують також нахабство організованої групи: вчинення злочину в умовах воєнного стану, ошукування військових-потерпілих в період війни, що свідчить про вкрай негативну характеристику підозрюваної.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрювана обставини викладені в повідомленні про підозру не визнала, просила обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисники заперечували щодо задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час. Зазначали, що підозра є необґрунтованою, та зауважували, що кваліфікуючої ознаки «організована група» бути не може, кваліфікація кримінального правопорушення може бути лише за ч.2 ст. 190 ККУ (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року), а тому відповідно, до ОСОБА_4 не може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, як до раніше не судимої особи. Наголошували, що відсутні будь-які ризики, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Звертали увагу слідчого судді, на особу підозрюваної, яка раніше не судима, має стійкі соціальні зв`язки. Також зазначали, що розмір застави є непомірним для підозрюваної.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши у судовому засіданні доводи прокурора, думку підозрюваної та її захисників, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Виходячи з положень п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 06.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

22.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра».

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи недоведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Слід також наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та доказами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_4 підтверджується: допитами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , які підтвердили факт заволодіння їх грошовими коштами, а також протоколами оглядів особистих облікових записів соціальної мережі «Instagram», в ході яких встановлено, що вищевказаними потерпілими були перераховані грошові кошти на банківські картки «дроп» осіб; протоколами огляду вилученої техніки за адресами мешкання фігурантів, в тому числі фіксація факту листування між фігурантами з використанням месенджерів, в рамках яких зокрема встановлено наявність створених, учасниками групи, шахрайських профілів соціальної мереж Instagram, фактичні наявні відомості щодо листування учасників організованої групи на предмет вчинення злочину; матеріалами висновків судового експерта, в рамках яких підтверджено наявність цифрових доказів, що свідчать про факти протиправної діяльності учасників групи; протоколами оглядів матеріалів тимчасових доступів до банківських рахунків у банківських установах, стосовно здійснених розрахункових операцій починаючи від потерпілої особи, «дроп» рахунків та закінчуючи конвертацією коштів у криптоактиви; відповіддю на запит адміністрації криптовалютної біржі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в рамках якої підтверджено фактичне заволодіння коштами потерпілих учасниками групи; відповідями на запити провайдерів телекомунікаційних послуг, щодо учасників групи під час користування останніми шахрайським обліковими записами, банківськими системами ДБО та обліковими записами криптобіржі; протоколами проведених негласних слідчих розшукових дій- зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; протоколами за результатами проведених негласних слідчих розшукових дій-спостереження за особоюта іншими доказами в їх сукупності, зібраними у кримінальному провадженню.

При цьому, стороною захисту не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричасність підозрюваної ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого їй повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, виходячи з такого.

Ризик переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. Отже важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується обвинуваченому.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання, саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Отже, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що наведені обставини свідчать про можливість підозрюваної ОСОБА_4 реалізувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 , ймовірно може сховати, знищити або спотворити, як безпосередньо так і через інших осіб, важливі для кримінального провадження речі та документи, які на цій стадії кримінального провадження ще не були одержані та належним чином зафіксовані органом досудового слідства. Тому, існування цього ризику слідчий суддя визнає спроможним.

Ризик впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних також існує як на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань, та дослідження їх судом.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, потерпілих які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків та потерпілих, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваній та не мають безпосереднього зв`язку із її особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 має можливість незаконно впливати на інших осіб, які в теперешній час невстановленні, існує, оскільки досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.

Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення.

Слідчим суддею також береться до уваги відомості про особу підозрюваної, яка раніше не судима, однак зазначені відомості, не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до малоймовірних чи взагалі виключити їх існування. ОСОБА_4 на день розгляду клопотання не працює, не навчається, відомостей щодо офіційного працевлаштування ОСОБА_4 з моменту отримання середньої освіти, стороною захисту не надано.

Щодо доводів сторони захисту про незадовільний стан здоров`я підозрюваної, то слідчий суддя звертає увагу, що підозрювана дійсно має ряд захворювань, однак стороною захисту не було надано належних доказів неможливості надання ОСОБА_4 належної медичної допомоги в умовах Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях та доказів, що за станом здоров`я ОСОБА_4 не може утримуватися в умовах установи виконання покарань.

Крім встановлених ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, ст. 177 КПК України, наявності обґрунтованої підозри, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної ОСОБА_4 , обставини кримінального правопорушення, та вважає, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, та не зможуть належним чином забезпечити досягнення мети застосування запобіжного заходу. Адже, у випадку їх застосування, з огляду на встановлені ризики, відсутні будь-які стримуючі фактори від неналежного виконання підозрюваною ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а так само відсутній належний контроль за їх дотриманням.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.06.2024.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого підозрюваного, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрювану від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки та не є завідомо непомірним для підозрюваної.

Враховуючи всі обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , її майновий стан, тяжкість кримінального правопорушення, відомості про особу підозрюваної, іі роль у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ст. 177 КПК України, застава у розмірі в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 грн., зможе забезпечити виконання покладених на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент до 18.06.2024 включно, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, визначені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Отже, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196-199 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 06.04.2023 за №0000327, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.06.2024 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали до 18.06.2024 включно.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави до 18.06.2024 включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1