Справа № 368/538/24
Провадження № 1-кп-269/24
В И Р О К

іменем України

05 липня 2024 року

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальні акти у кримінальному провадженні №0002759 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свидниця Яворівського р-ну Львівської обл., не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2023 року, близько 00 год. 05 хв., ОСОБА_6 , з під`їзду

АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно,

в умовах воєнного стану, строк дії якого Указом Президента України

від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України

від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ), продовжено з 05 години 30 хвилин

16 листопада 2023 року строком на 90 діб, переслідуючи єдиний прямий злочинний умисел та корисливий мотив, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку велосипеда «AZIMUT» Forest, який був приєднаний ланцюгом до батареї в зазначеному під`їзді та належить ОСОБА_8 , вартість якого згідно висновку експерта № 523 від 09.02.2024 року складає 7000 грн.

Після чого, ОСОБА_6 , з місця події зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями майнову шкоду потерпілому ОСОБА_8 на суму 7000 грн..

Окрім того, ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем, зобов`язаний додержуватися вимог ст. ст. 6, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України,

які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок,

бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Однак, всупереч вищенаведеним положенням Конституції України, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (особливо тяжкого злочину) проти життя особи, яке вчинене за наступних обставин.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України № 29 від 28.02.2023 солдата ОСОБА_6 призвано на військову службу та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу

1 механічної роти 3 механізованого батальйону.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України № 277 від 25.08.2023 солдата ОСОБА_6 колишнього стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення

1 механізованого взводу 7 механічної роти 3 механізованого батальйону наказом командира 42 окремої механізованої бригади від 25.08.2023 № 71-РС призначено на посаду гранатометника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України № 374 від 15.11.2023 солдат ОСОБА_6 самовільно залишив військову частину та знятий з усіх видів забезпечення

з 15.11.2023.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України № 393 від 29.11.2023 солдат ОСОБА_6 увільнений з займаної посади гранатометника 3 механізованого відділення

2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону

з 15.11.2023 і зарахований у розпорядження командира 42 окремої механізованої бригади.

Так, ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово засудженим

за вчинення умисних злочинів, останній раз 10.01.2017 Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.297,

ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці

та звільнений з місць позбавлення волі 27.06.2018 року, маючи не зняту

та не погашену в установленому порядку судимість вчинив новий умисний злочин.

10.01.2024, в період часу з 16 год. 30 хв. до 17 год. 00 хв., точний час слідством не встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 знаходилися

в приміщенні будинку, що належить ОСОБА_10 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які знаходились в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів до ОСОБА_11 , яка також проживала

в зазначеному будинку та перебувала в інтимних відносинах з останніми, виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс у бійку в ході якої останні штовхали один одного та наносили удари кулаками по тілу. В ході зазначеного конфлікту в ОСОБА_6 виник умисел на умисне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,

в приміщенні спальної кімнати будинку, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2 , 10.01.2024, в період часу з 16 год 30 хв до 17 год 00 хв, точний час слідством

не встановлено, реалізуючи свій злочинний прямий умисел спрямований

на заподіяння смерті іншій людині, а саме умисне вбивство ОСОБА_9 , нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою ножа, спочатку наніс два удари в область правого плечового суглоба

ОСОБА_9 , а в подальшому наніс один удар в область грудної клітки, спричинивши проникаюче колото-різаного поранення, при цьому без повного виймання ножа, наніс два удари в область серця та аорти внаслідок чого настала смерть ОСОБА_9 .

Згідно висновку експерта № 06 від 11.01.2024 при експертизі трупа ОСОБА_9 , 1967 р. н., були виявлені:

- майже вертикальна рана (№1) щілиноподібної форми, з рівними,

не осадненими краями, нижнім значно притупленим, верхнім гострокутним кінцями, на передній поверхні грудної клітини справа, біля правого краю грудини (на висоті 133 см. від підошової поверхні стопи)

- два щілиноподібні раневі канали, які починаються від рани №1

та проникають у грудну порожнину: 1) в напрямку спереду назад, справа наліво і незначно згори донизу, з ушкодженнями по ходу тіла грудини, правої плевральної порожнини, переднього межистіння, переднього листка осердя, передньої стінки висхідної частини грудного відділу аорти, сліпо закінчуючись у її порожнині; 2) в напрямку спереду назад, справа наліво і згори донизу,

з ушкодженнями по ходу тіла грудини, переднього межистіння, переднього листка осердя, передньої стінки правого шлуночку серця (і його порожнини), міжшлуночкової перегородки, сліпо закінчуючись у суміжних відділах задньої стінки лівого шлуночку серця та міжшлуночкової перегородки; крововилив

у праву плевральну порожнину об`ємом близько 2200 мл;

- невеликих розмірів косогоризонтальна рана (№2) щілиноподібної форми, з рівними краями, одним гострокутним, іншим притупленим кінцями,

на передній поверхні правого плечового суглобу (на висоті 145 см.

від підошви); дуже короткий поверхневий плаский сліпий раневий канал

від рани в напрямку зліва направо, дуже незначно знизу вгору і спереду назад;

- невеликих розмірів косогоризонтальна рана (№3) щілиноподібної форми, з рівними краями, одним гострокутним, іншим притупленим кінцями,

на передній поверхні правого плеча (на висоті близько 137 см. при опущеній руці); дуже короткий поверхневий плаский сліпий раневий канал від рани

в напрямку (при опущеній руці) ззовні всередину майже горизонтально;

- косопоздовжня лінійна рана (№4) з рівними краями і гострокутними (загнутими загалом донизу) кінцями на долоневій і внутрішній поверхнях середньої і проксимальної фаланг 2-го пальця лівої кисті; лінійні косовертикальні ушкодження в межах рани сухожилку м`язу-згинача пальця

і капсули проксимального міжфалангового суглобу (у вигляді повного

їх пересічення) та хряща дистальної суглобової голівки проксимальної фаланги пальця;

- численні невизначеної та косовертикально видовженої лінійно-смугастої форми садна різноманітних розмірів, дуже хаотично розташовані в межах невизначеної форми зони майже на всьому протязі лобної ділянки, більше

в її центральному відділі і зліва, з переходом на надбрівну та вилично-скроневу ділянки зліва; невелике невизначеної форми садно в ділянці перенісся;

три невизначеної форми поверхневі садна в підборіддєвій та підпідборіддєвій ділянках посередині і зліва; невизначеної форми синець грудної клітини близько середньо-ключичної лінії зліва;

- косовертикальна подряпина на передній поверхні лівого зап`ястку; дрібні і невеликі невизначеної форми поверхневі садна на тильних поверхнях обох кистей (справа сім, зліва дев`ять); численні невизначеної форми садна

в передніх відділах тазових кісток, у надлобковій ділянці, на лівій бічній поверхні тазу, над верхніми краями обох надколінків (з вертикальною лінійною посмугованістю над лівим надколінком); дуже численні невизначеної форми садна дрібних і невеликих розмірів, хаотично розташовані в ділянках переднього відділу тазу зліва, передніх і зовнішніх поверхонь стегон; загалом не менше

11-ти майже вертикальних поверхневих лінійних подряпин у середній і нижній третинах живота зліва і посередині та на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна; загалом не менше 11-ти вертикальних лінійно-смугастих подряпин

і саден різної довжини і вираженості, хаотично розташовані відповідно грудному і поперековому відділам хребта; невизначеної форми садно (з дуже різкою вертикальною посмугованістю) у крижовій ділянці; невизначеної форми невелике поверхневе садно на задньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу;

- переломи 6-9-го ребер зліва по косогоризонтальній, від дещо спереду

від передньо-пахвової до задньо-пахвової ліній (верхній неповний, три повні), загалом згинального характеру (переломи 7-9-го ребер із локальними розривами пристінкової плеври); переломи 8-10-го ребер зліва по лопатковій лінії, повні, згинального характеру; крововилив у ліву плевральну порожнину об`ємом близько 100 мл;

- помірно виражені невеликих розмірів невизначеної форми крововиливи

у м`які покриви голови відповідно наявним зовнішнім ушкодженням у лобній, надбрівній, вилично-скроневій ділянках.

Смерть ОСОБА_9 , 1967 р.н., настала в результаті проникаючих колото-різних поранень грудної клітини з ушкодженнями аорти і правого шлуночку серця, які призвели до масивної внутрішньогрудної кровотечі

і гострої крововтрати, на що вказують: щілиноподібна рана колото-різаного характеру на передній поверхні грудної клітини; два щілиноподібні наскрізні ушкодження тіла грудини; два щілиноподібні наскрізні ушкодження переднього листка осердя; щілиноподібне наскрізне ушкодження передньої стінки висхідного відділу аорти; щілиноподібне наскрізне ушкодження передньої стінки правого шлуночку серця; сліпе ушкодження правої задньо-перегородкової ділянки стінки серця; великого об`єму крововилив у праву плевральну порожнину; нерівномірно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні вказаних злочинів визнав повністю, та підтвердив обставини встановлені досудовим слідством, не оспорює обставин при яких ним було скоєно інкриміновані злочини, такж підтвердив факт викрадення ним велосипеду, який він мав на меті продати та отримати для власних потреб кошти. К рім того пояснив , що дійсно між ним та його знайомим ОСОБА_12 . За місцем проживання останнього під час розпиття спитних напоїі виник конфлікт, який перейшов в бійку, в результаті чого він взяв на столі ніж та вдарив ОСОБА_13 в груди. Після чого він намагався надати допомогу останьому однак він помер. В цей час він знаходився в шокованому стані та продовжував вживати спиртне. Потім він з будинку перетягнув тіло на вулицю до лісочку який поряд з будинком, для чого він це зробив він не розумів. Потім він знову перетянув тіло до будинку, коли до будинку прийшли ОСОБА_14 зі своїм чоловіком то він їм все розповів. Хтось з них викликав поліцію. Про скоєне шкодує, просить його суворо не карати, оскільки належні висноски для себе зробив.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, суд допитує обвинуваченого та досліджує дані, що характеризують особу обвинуваченого. Судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно інших фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначенні особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву, в якій просить слухати справу в його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_15 в судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, при винесені рішення покладається на розсуд суду.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст.185 та ч.1 ст.115 КК України доведена в повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України, тому, що він вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану. Також за необхідне кваліфікувати дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України, оскільки він умисно протиправно заподіяв смерті іншій людині.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання суд вважає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, його характер направлений на позбавлення життя потерпілого, обстановку, спосіб, місце і час його вчинення, форму, вид, ступінь вини, мотив і мету кримінального правопорушення, обставини, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення і характеризують поведінку останнього після вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, характеризується по місцю проживання посередньо, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним інших злочинів, колегія суддів, враховуючи думку потерпілих, які при винесені рішення покладаються на розсуд суду, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції передбаченої ч. 4 ст.185 та ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

Приймаючи таке рішення колегія суддів, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, і на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Вимога додержувати справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у рішенні від 17.09.2009 в справі "Скополла проти Італії" зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На думку колегії суддів, призначення такого виду покарання як позбавлення волі забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, і буде пропорційним, тобто необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

При цьому суд вважає неможливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки його виправлення неможливе без відбування покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , слід залишити тримання під вартою до вступу вироку в закону силу.

Цивільний позов потерпілими не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженню слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 ст.185, ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

-за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на п`ять років;

-за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на вісім років;

На підставі статті 70 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді восьми років позбавлення волі.

Час відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши йому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 10 січня 2024 року до дня набрання вироком законної сили , з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в закону силу.

Стягнути з ОСОБА_6 23398 грн.88 коп. на користь держави за проведення експертиз.

Речові докази велисипед «Азімут», що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити у потерпілого; - ніж, сокиру, речі з РБК, одяг ОСОБА_9 , змиви та зрізи нігтів, що передано до кімнати речових доказів Обухівського РУП - знищити, мобільний телефон «realme» темно-синього кольору, що передано на до кімнати речових доказів Обухівського РУП повернути власнику ОСОБА_6 ..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3