Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5462/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/252/24
Категорія ч.1 ст.263 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 листопада 2023 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України на підставі ч.2 ст. 11 КК України за малозначністю вчиненого, а кримінальне провадження №0000655 закрито,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду м. Житомира від 17 листопада 2023 року, клопотання захисника ОСОБА_7 задоволено, ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України на підставі ч.2 ст. 11 КК України за малозначністю вчиненого, а кримінальне провадження №0000655 закрито.

Підставами прийняття такого рішення суд вказав в ухвалі те, що діяння вчинене ОСОБА_6 лише формально містить у собі ознаки кримінального правопорушення, так як внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а дії ОСОБА_6 не тільки об`єктивно не спричинили шкоду, але й суб`єктивно не були спрямовані на заподіяння шкоди, таке діяння не відповідає типовій цьому кримінальному правопорушенню суспільній небезпеці, і є малозначним відповідно до ч.2 ст. 11 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 наприкінці травня місяця 2023 року, в денний час доби, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, знаходячись в лісо смузі, в районі с. Веселівка Коростенського району, Житомирської області, неподалік від території Корпорації «Таско» - центр по утилізації та виробництву боєприпасів, знайшов - незаконно придбав спресовану речовину темно-коричневого кольору, яка є вибуховою речовиною метальної дії - твердим ракетним паливом, загальною масою 3910 г, що застосовується для метання снарядів та утворення реактивної сили у ракетах, та достовірно знаючи, про те, знайдена ним речовина відноситься до вибухових речовин, яку без передбаченого законом дозволу, зберігати заборонено.

В цей же день ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, маючи умисел, спрямований на подальше незаконне носіння , зберігання, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, в порушення вимог Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, незаконно зберігаючи вищевказану вибухову речовину метальної дії, переніс до свого постійного місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав до 07 серпня 2023 року.

Такі дії ОСОБА_6 , які виразилися у незаконному придбанні, носінні, зберіганні вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадження просить ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Вважає, що розгляду кримінального провадження проведено без дослідження фактичних обставини справи, докази, зокрема: протоколу обшуку від 07.08.2023 за місцем проживання ОСОБА_6 ; висновку судової вибухово-технічної експертизи від 17.08.2023 №СЕ-19/106-23/10383ФХВР; протоколу слідчого експерименту від 22.08.2023 року. Натомість суд свої висновки про малозначність кримінального правопорушення обґрунтував на підставі клопотання захисника та показів ОСОБА_6 .

Зазначає, що судом не враховано, те що ОСОБА_6 знайшов вибухову речовину на території центру по утилізації та виробництва боєприпасів- корпорація «Таско».

Окрім того, обвинуваченому було відомо, що у даному місці знаходяться бойові припаси та вибухові речовини, оскільки ОСОБА_10 раніше в цій ж місцевості знаходив боєприпаси та незаконного зберігав їх, за що 01.08.2022 року був засуджений Коростенським міськрайонним судом за ч.1 ст. 263 КК України.

Вказує, що окрім виявленої вибухової речовини, під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено фрагменти освітлювального боєприпасу, частину артилерійського снаряду 125 мм, які відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 07.08.2023 №466 є надзвичайно небезпечними та вони в цей же день були знищені.

Також вказує, що загальна вага вибухової речовини вилученої під час обшуку у ОСОБА_6 становить майже 4 кг.

Зазначає, що вчинене кримінальне правопорушення передбачене ст. 263 КК України у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а тому таке діяння не є таким, яке через малозначність не становить суспільної небезпеки.

Окрім того, ОСОБА_6 раніше засуджений за ч.1 ст. 263 КК України та був обізнаний про кримінальну відповідальність.

Вважає, що наведені судом доводи про визнання вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_6 малозначним та закриття його на підставі п.2 ст.11 КК України є безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення обвинуваченого та захисника на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 КК України, не є злочином діяння або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

У постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року (справа № 5-221кс15) викладено такий висновок: закріплене у ч. 2 ст. 11 КК України положення передбачає встановлення малозначності лише в тому разі, коли законодавець вирішення питання про межі заподіяної шкоди залишає на розсуд правозастосувача (суду). Щодо злочинів, конструкція складів яких передбачає конкретно визначений розмір спричиненої шкоди, констатація малозначності діяння виключається.

Крім того, в цій постанові Верховного Суду України зазначено, що специфіка встановлення малозначності діяння полягає в обов`язковій сукупності трьох умов:

1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу злочину, передбаченого КК України, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК України характеризують певний склад злочину;

2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного злочину. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;

3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

На встановлення малозначності діяння жодні інші фактори, крім вказаних вище обов`язкових умов, не впливають. Відповідно, посткримінальна поведінка порушника кримінально-правової заборони, характеристика його особи, ступінь реалізації злочинного умислу, інші обставини, що відповідно до закону є правовими підставами для пом`якшення покарання або звільнення від кримінальної відповідальності, значення в контексті встановлення наявності чи відсутності малозначності діяння за частиною другою статті 11 КК не мають. Так, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, примирення винного з потерпілим, втрата особою суспільної небезпечності на час розслідування злочину не перетворюють злочин у малозначне діяння.

Колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання малозначним вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 діяння, а відтак і про відсутність підстав для закриття кримінального провадження з таких підстав.

Як слідує з обвинувачення, знаходячись в лісо смузі неподалік від території Корпорації «Таско» - центр по утилізації та виробництву боєприпасів, ОСОБА_6 знайшов спресовану речовину темно-коричневого кольору, яка є вибуховою речовиною метальної дії - твердим ракетним паливом, загальною масою 3910 г. та усвідомлюючи, що це вибухова речовина, незаконно переніс її до свого місця проживання де незаконно зберігав з травня по серпень 2023 р.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, відповідно до ст. 12 КК України вони кваліфікуються є тяжкий злочин, а тому враховуючи суспільну небезпечність цих дій, які полягають у незаконному зберіганні великої кількості вибухівки за місцем свого проживання, що суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди, оскільки ОСОБА_6 наражав на небезпеку не тільки себе, а й інших осіб, такі дії створювали сприятливі умови для вчинення злочинів з використанням зазначених предметів, не можуть бути самі по собі малозначними.

У справі №350/1941/19 від 26.07.2023 р. ВС, в складі третьої палати ККС ВС зазначив, що зберігання 6 патронів суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди, та крім цього кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до вимог ст. 12 цього Кодексу є тяжким злочином, тому вказане діяння не є таким, яке через малозначність не становить суспільної небезпеки.

Крім того, суд першої інстанції у своїх висновках допустив істотні суперечності, оскільки вказав, що у кримінальному провадженні не доведено, що ОСОБА_6 достовірно знав про те, що знайдений предмет є вибухівкою, що відповідно, враховуючи, що даний злочин характеризується зі суб`єктивної сторони лише прямим умислом виключає кримінальну відповідальність та є підставою для виправдання згідно з п.3 ч.1 ст. 373 КПК України.

Разом з тим, малозначними є такі дії у яких формально є наявність у вчиненому діянні ознаки складу злочину, передбаченого КК України, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК України характеризують певний склад злочину.

Також, суд при прийнятті рішення врахував інші фактори, які на встановлення малозначності не впливають, а саме характеристику особи обвинуваченого (вік, не перебування на обліках, відсутність судимостей), що відповідно до закону є правовими підставами для пом`якшення покарання або звільнення від кримінальної відповідальності та не поперетворюють злочин у малозначний.

Зазначені обставини свідчать, що суд першої інстанції при розгляді вказаного кримінального провадження допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження, не правильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду повністю і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно усунути зазначені порушення, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для провадження та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам закону.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 листопада 2023 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України на підставі ч.2 ст. 11 КК України за малозначністю вчиненого, а кримінальне провадження №0000655 закрито - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: