Справа № 577/1890/24
Провадження № 1-кп/577/274/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 , який постановами Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2023 року, 08 вересня 2023 року та 25 жовтня 2023 року був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП - за вчинення домашнього насильства стосовно свого батька ОСОБА_6 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, за якою кожен має право на повагу до його гідності, а також вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», продовжив систематично вчиняти психологічне насильство щодо свого батька ОСОБА_6 .
Так, постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2023 року ОСОБА_3 був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він 23 травня 2023 року близько 16 год. 40 хв за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство стосовно свого батька ОСОБА_6 , а саме, ображав останнього, висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілого.
Крім того, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 02 вересня 2023 року близько 15 год. 30 хв. по АДРЕСА_1 , ображав свого батька ОСОБА_6 , висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілому, а тому постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 вересня 2023 року ОСОБА_3 був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Також 16 вересня 2023 року о 20 год 30 хв. ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , повторно протягом року після притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчинив домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_6 , а саме: висловлювався на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілого. За вказане правопорушення ОСОБА_3 постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 жовтня 2023 року був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Продовжуючи умисно вчиняти психологічне насильство стосовно свого батька ОСОБА_6 , 26 січня 2024 року близько 14 год 40 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає разом із своїм батьком ОСОБА_6 , усвідомлюючи свою перевагу у фізичній силі над потерпілим, словесно ображав ОСОБА_6 , виказуючи на його адресу висловлювання зі змістом приниження честі та гідності батька, а також висловлювався на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою, проявляючи тим самим неповагу до ОСОБА_6 як особистості, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_6 .
Згідно висновку судової психологічної експертизи № 1871 від 14 лютого 2024 року потерпілий ОСОБА_6 перебуває в незадовільному емоційному стані стресу та фрустрації середнього рівня, який пов`язаний із систематичним насильницько-психологічним тиском і поведінкою сина ОСОБА_3 по відношенню до нього.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю та надав показання, він разом з батьком ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Постановами Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2023 року, 08 вересня 2023 року та 25 жовтня 2023 року він був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства стосовно свого батька ОСОБА_6 . Проте він не припинив свої дії щодо батька та 26 січня 2024 року близько 15 години, коли він та ОСОБА_3 перебували вдома, він знову став ображати свого батька і говорив на його адресу принизливі слова, а також висловлювався на адресу батька нецензурною лайкою. Він розумів, що своїми діями принижує честь та гідність батька, тобто вчиняє психологічне насильство щодо ОСОБА_6 , а також проявляє неповагу до нього. Після його дій батько викликав працівників поліції. Щиро розкаюється у вчиненому, неодноразово прохав пробачення у ОСОБА_6 , змінив свою поведінку, не ображає батька та не вчиняє щодо нього психологічне насильство.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає.
З метою забезпечення суду інформацією, що характеризує особу обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, яку доцільно призначити ОСОБА_3 , ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2024 року Конотопському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, було надане доручення щодо складання досудової доповіді стосовно обвинуваченого.
Як вбачається з досудової доповіді Конотопського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, орган пробації, враховуючи інформацію, яка характеризує обвинуваченого, спосіб його життя, оцінює ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення і ризик його небезпеки для суспільства як високий та вважає, що застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_3 , з метою його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с. 30-34).
Проте суд не погоджується з висновком органу пробації в частині того, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції, оскільки вказаний висновок не в повній мірі узгоджується із даними, які характеризують особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_3 раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, обставин, які б обтяжували його покарання, судом встановлено не було.
Суд також виходить з того, що положеннями ст. ст. 50 і 65 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Слід також зазначити, що в розумінні ст. ст. 314, 314-1 КПК України, досудова доповідь органу пробації складається з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, та має виключно рекомендаційний характер, яку суд може враховувати, виходячи із своїх дискреційних повноважень.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Суду як джерело права.
Європейський Суд з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» (п. 38 рішення від 06 листопада 2008 року), вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип законності і воно не було свавільним».
Суд також враховує роз`яснення, наведене у рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року у справі № 15-рп/2004, згідно якого окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. При цьому категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, характеру вчинених ОСОБА_3 дій, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, раніше не судимий (а.с. 44, 48), суд приходить висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства при призначенні йому покарання у виді пробаційного нагляду, а застосування наглядових та соціально-виховних заходів, а також покладення на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України дозволить забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 .
Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, суд, в інтересах потерпілого ОСОБА_6 вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, направивши його для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні ОСОБА_3 обраний не був.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної судової психологічної експертизи № 1871 від 14 лютого 2024 року в розмірі 11 359 грн 20 коп. (а.с. 40), відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого у прибуток держави.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 124, 368, 370, 371, 393, 395 КПК України , -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи;
3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, направивши його для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.
Стягнути з ОСОБА_3 у прибуток держави процесуальні витрати за проведення судової психологічної експертизи № 1871 від 14 лютого 2024 року в розмірі 11 359 грн 20 коп (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять грн 20 коп).
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право, відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, отримати копію вироку в суді.
Суддя ОСОБА_1