Справа № 643/2987/24
Провадження № 1-кс/643/439/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду із клопотанням у якому просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено слідчим СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області 26.03.2024 в період часу з 11:25 години по 11:50 годину в ході проведення огляду предмета під час якого ОСОБА_4 добровільно видав мобільний телефон Redmi Note 12 S IMEI-1: НОМЕР_1 та IMEI-2: НОМЕР_2 , власником якого є потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання прокурор не з`явилась, подала заяву про розгляд клопотання без їх участі.

Власник майна - ОСОБА_5 , у судове засідання прокурор не з`явилась, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлялась належним чином.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З поданого клопотання та доданих до нього документів вбачається, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції №2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0000366 від 23.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Так, 22.01.2024 року до ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 22.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , невстановленою особою, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу було вчинено крадіжку мобільного телефону Redmi Note 12 S IMEI-1: НОМЕР_1 та IMEI-1: НОМЕР_2 , чим завдано матеріальної шкоди, вартість якої встановлюється.

Під час слідства від о/у ВКП ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла відповідь на доручення про те, що мобільним телефоном Redmi Note 12 S IMEI-1: НОМЕР_1 та IMEI-2: НОМЕР_2 користується ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому до відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області була надіслана постанова на проведення слідчих дій на іншій території, під час виконання якої слідчим СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області 26.03.2024, у період часу з 11:25 години по 11:50 годину було проведено огляд під час якого ОСОБА_4 добровільно видав мобільний телефон Redmi Note 12 S IMEI-1: НОМЕР_1 та IMEI-2: НОМЕР_2 .

Будучи допитаним у якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що придбав даний телефон через сайт «PROM UA»за 6163 грн., у ФОП ОСОБА_6 . Про те, що телефон крадений він не знав.

Постановою від 26.03.2024 вилучений телефон визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000366 від 23.01.2024.

Посилаючись на положення ст.98 КПК України прокурор зазначає, що на теперішній час наявні підстави вважати, що виявлений та вилучений мобільний телефон є предметом вчинення кримінального правопорушення та буде використаний у якості речового доказу у даному кримінальному провадженні. Повернення цього майна може зашкодити подальшому досудовому розслідуванню, призвести до приховування або знищення цього майна.

Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом вчиненого кримінального правопорушення. У зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено слідчим СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області 26.03.2024 в період часу з 11:25 години по 11:50 годину в ході проведення огляду, під час якого ОСОБА_4 добровільно видав мобільний телефон Redmi Note 12 S IMEI-1: НОМЕР_1 та IMEI-2: НОМЕР_2 , власником якого є потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1