В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференціїугоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000302 від 16.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибоке, Бориспільського району, Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за таких обставин.

Приблизно у березні 2022 року, більш точний час не встановлено, у невстановленому місці, ОСОБА_4 придбав бойові припаси, а саме: корпус ручної осколкової оборонної гранати типу Ф-1 з маркуванням «388-25-71 Т» та бойовий запал до ручної гранати типу УЗРГМ з маркуванням «22-70 УЗРГМ 349-2».

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на придбання та подальше зберігання за місцем проживання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , не маючи дозволу на носіння і зберігання бойових припасів, стандартних бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв, передбаченого п. 2.3 Інструкції Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, переніс їх до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим розпочав незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, 08.02.2024 року о 06 год. 02 хв. проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено: корпус ручної осколкової оборонної гранати типу Ф-1 з маркуванням «388-25-71 Т», бойовий запал до ручної гранати УЗРГМ з маркуванням «22-70 УЗРГМ 349-2», які ОСОБА_4 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Згідно довідки вибухонебезпечності від 08.02.2024, предмет зовні схожий на підривач до ручної гранати УЗРГМ з маркуванням «22-70 УЗРГМ 349-2», відноситься до ІІ категорії як небезпечний.

Згідно довідки вибухонебезпечності від 08.02.2024, предмет зовні схожий на корпус ручної осколкової оборонної гранати типу Ф-1 з маркуванням «388-25-71 Т», відноситься до ІІІ категорії як обмежено небезпечний.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

27 лютого 2024 року між прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яка за змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України. У відповідності з п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України з моменту ініціювання укладання такої угоди обвинуваченому була забезпечена участь захисника. В угоді про визнання винуватості сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, а також погодили звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України погодився з усіма фактичними обставинами, що викладені в обвинувальному акті та угоді. Також, судом з`ясовано у обвинуваченого питання передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим , а також вид покарання у разі затвердження угоди судом. Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним. Обидві сторони підтвердили, що укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади покарання визначені ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості як показник індивідуального рівня суспільно небезпеки вчиненого злочину, зумовленими його специфічними об`єктивними та суб`єктивними ознаками, особистість винного, обставини, що пом`якшують його покарання (щире каяття). В свою чергу, обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану. Також, на підставі ч. 1, 2 ст. 75 КК України сторонами угоди узгоджено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. На підтвердження наявності обставин, що пом`якшують, обтяжують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення в порядку ч. 6 ст. 474 КПК України, суд дослідив матеріали кримінального провадження.

Враховуючи те, що умови укладеної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, з огляду на те, що дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, підстави вважати, що укладення даної угоди не було добровільним - відсутні, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди.

Речові докази, а саме: предмет схожий на корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та предмет схожий на підривач до ручної гранати УЗРГМ знищити у встановленому законом порядку.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості між прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази, а саме: предмет схожий на корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та предмет схожий на підривач до ручної гранати УЗРГМ знищити у встановленому законом порядку.

На підставі ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1