Справа № 459/2809/22
Провадження № 1-кп/459/173/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 02.10.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Червоноград, Львівської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, приватного підприємця, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 01.10.2022 близько 16 години 20 хвилин перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , на грунті існуючих неприязних відносин, вчинила конфлікт із громадянкою ОСОБА_8 , в ході якого застосувала фізичну силу до потерпілої, а саме умисно нанесла їй декілька ударів руками в область голови та верхньої частини тулуба, передпліччя, а також ногами в область стегон, внаслідок чого спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 умисно спричинила потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів: двох на правому стегні, двох на лівому стегні, двох на правому передпліччі, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Окрім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, 01.10.2022 близько 16 години 20 хвилин перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , на грунті існуючих неприязних відносин, вчинила конфлікт із ОСОБА_6 , в ході якого застосувала фізичну силу до потерпілого, а саме умисно нанесла йому удар ногою в область коліна правої ноги, внаслідок чого спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 умисно спричинила потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на правому коліні, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано, за ч. 1 ст. 125 КК України, як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Окрім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 16 години 20 хвилин перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , на грунті існуючих неприязних відносин, вчинила конфлікт, із ОСОБА_7 , в ході якого застосувала фізичну силу до потерпілого, а саме умисно нанесла йому два удари ногою в область паху, внаслідок чого спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 умисно спричинила потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забою правого яєчка ускладненого після травматичним орхоепідедимітом, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано, за ч. 2 ст. 125 КК України, як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненому заперечила в повному обсязі та зазначила, що конфлікт з потерпілими був триваючий близько двох років. 01.10.2022 в кінці робочого дня, вона виходила з ринку і побачила потерпілу з чоловіком і сином, які стояли біля воріт. Коли вона наблизилась до потерпілих то відчула удар в бік голови і частково в щоку, після чого почала розмахувати руками і ногами з метою самозахисту. Чи завдавала удари потерпілим не пам`ятає, а якщо і завдала то з метою самозахисту. В подальшому прибігла її мама, яка почала їх розбороняти, після чого вона (обвинувачена) відійшла у сторону до машини. Навпроти храму, де стояв її автомобіль, вона відчула, що потерпілі заламують їй руки, після чого отримала удар в голову і живіт. Після конфлікту потерпілі викликали поліцію, яким вона надавала пояснення. На наступний день в неділю, вона поїхала на ринок в м. Радехів торгувати товаром, на протязі дня їй стало погано і вона поїхала додому, по дорозі заїхала в Червоноградський РВП ГУ НП у Львівській області і написала заяву про порушення кримінального провадження щодо завданих їй тілесних ушкоджень. Вину не визнала, наявність конфлікту і взаємне нанесення ударів, побиття не заперечує. Обставин та доказів, які б підтверджували отримання потерпілими тілесних ушкоджень за інших обставин в цей день у неї немає.

Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченою, її вина підтверджується наступними доказами дослідженими у судовому засіданні:

Із показань потерпілої ОСОБА_8 даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що в суботу 01.10.2022 близько 16:10год вона, її чоловік ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 стояли біля своїх автомобілів, щоб їхати додому. Обвинувачена побачила, що вона стоїть, підійшла й почала її ображати нецензурною лайкою, кричала на неї. Обвинувачена то підходила то відходила від неї, все супроводжувалось криками і нецензурною лайкою в її сторону. В подальшому, обвинувачена до неї підійшла та сильно двома руками штовхнула у груди, потім вдарила правою рукою в обличчя. Побачивши, що відбувається, до неї прибігли чоловік та син, які намагались зупинити конфлікт, однак конфлікт не припинився. Обвинувачена почала кричати «не чіпайте мене» та вдарила її правою ногою у живіт. Обвинувачена продовжила свої протиправні дії, вдарила чоловіка ОСОБА_6 в ногу та сина ОСОБА_7 в пах. Тоді, вона почала знімати конфлікт на телефон, однак обвинувачена вирвала телефон з рук та кинула на землю. Вказала, що це було в суботу і бачило дуже багато людей, як все відбувалось. Крім того, на будинку встановлена камера, яка зафіксувала, що відбувалось. Удари обвинувачена наносила, як руками так і ногами. Зазначила, що її син ОСОБА_7 викликав поліцію, яка дуже швидко приїхала на місце події. Також вказала, що в наслідок нанесення їй тілесних ушкоджень, у неї погіршилося здоров`я, найгірше з грудьми. Звертається за медичною допомогою до лікаря невропатолога та психолога. Після події, що відбулась у неї з`явилась гулька на груді, тому вона звернулась до лікаря хірурга, який її на правив на огляд до лікаря мамолога, однак ще не встановили діагноз, оскільки не можуть повідомити чи це від удару чи від стресу. Також вказала, що конфлікт триває близько 3-4 років, після того як ОСОБА_4 прийшла на ринок помагати своїй матері. При цьому, підтримала цивільний позов, який просила задовольнити повністю (т. 1 а.с. 106-117).

Із показань потерпілого ОСОБА_7 даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що 01.10.2022 він із батьками йшли з робочого місця до автомобілів на стоянку. Він стояв біля автомобіля, як до матері підійшла ОСОБА_4 , яка виражалась в її сторону нецензурною лайкою, кричала та обзивала. Він побачив, що ОСОБА_4 штовхнула в груди його матір, тоді він підійшов і почав їх розбороняти. Коли підійшов, то обвинувачена нанесла удар матері в обличчя, а коли підійшов батько, то ОСОБА_4 ще нанесла їй удар ногою в живіт. Після чого ОСОБА_4 нанесла йому удар ногою в пах. Вказав, що фізично вони не могли її втримати, ОСОБА_4 також нанесла удар ногою його батьку ОСОБА_6 в коліно. Коли прикривав свою матір, то ОСОБА_4 нанесла йому ще один удар руками в груди і знову в пах. Вказав, що ударів ОСОБА_4 не наносив, лише захищав свою матір. В подальшому матір ОСОБА_8 почала знімати конфлікт на телефон, однак обвинувачена вирвала телефон з її рук та кинула на землю. Вони почали втікати на територію храму, після чого матір сказала, щоб він викликав поліцію. Жодних ударів в сторону ОСОБА_4 матір не наносила. Зазначив, що 01.10.2022 звернувся за медичною допомогою, на швидкій йому вкололи обезболююче, та оглянув лікар уролог. Спочатку йому відкрили лікарняний на 1 день, після цього продовжили ще на 14 днів, оскільки погано себе почував. При цьому підтримав цивільний позов, який просив задовольнити повністю (т. 1 а.с. 106-117).

Із показань потерпілого ОСОБА_6 даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що 01.10.2022 він із дружиною та сином йшли з робочого місця до автомобілів на стоянку. Він сів у свій автомобіль, а син стояв біля свого автомобіля. Коли побачив, що виникає конфлікт, тоді вийшов з автомобіля та почав їх розбороняти. ОСОБА_4 вдарила дружину ОСОБА_8 в область грудної клітки, а його вдарила в коліно, після чого він відчув біль. Обвинувачена намагалась вдарити в пах, однак не попала. ОСОБА_4 була неадекватною, кричала несамовитим криком, люди повиходили дивитись, що відбувається. Коли він зловив її за руку, щоб припинити її протиправні дії, тоді вона стала ще більше агресивною. Ствердив, що обвинувачену не бив, лише хотів розборонити. Коли їх розбороняли, тоді ОСОБА_4 нанесла ще один удар дружині в обличчя. При цьому вказав, що обвинувачена його також ображала, виражалась в його адресу нецензурною лайкою. Зазначив, що близько п`ятнадцяти років торгували на ринку з матір`ю обвинуваченої і все було добре. Конфлікт почався, коли ОСОБА_4 почала приходити помагати своїй матері. Також зазначив, що він звертався за медичною допомогою, проходив обстеження УЗД, оскільки був крововилив на правому коліні. При цьому підтримав цивільний позов, який просив задовольнити повністю (т. 1 а.с. 106-117).

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дала показання, із яких встановлено, що вона працювала в кінотеатрі «Сіті» і коли на перерві вийшли з колегою на вулицю, звернула увагу, що дві жінки шарпаються. Одна з них була в червоному одязі, а інша синьому. Потерпіла була одягнута в кофту синього кольору, вона більше захищалась, а обвинувачена була більше агресивнішою. Зазначила, що вона бачила конфлікт менше однієї хвилини, оскільки повернулась на робоче місце, не бачила ні початку конфлікту, ні його закінчення. Вказала, що не бачила, як обвинувачена наносила удари потерпілій, лише бачила, що та її шарпала (т. 1 а.с. 247-249).

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав показання, із яких встановлено, що на стоянці машин біля храму, що по АДРЕСА_3 , були ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та голосно кричали одні на одного. Він підійшов на декілька секунд, та зробив їм зауваження, що так не гарно, хотів заспокоїти і обвинувачену і потерпілих, однак вони на нього не реагували, після чого він пішов. Зазначив, що не бачив під час конфлікту, щоб хтось з його учасників наносив тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дала показання, із яких встановлено, що вона 01.10.2022 близько 16 год побачила сім`ю ОСОБА_13 , які стояли на стоянці, а ОСОБА_4 пішла за ворота ринку. ОСОБА_8 підійшла до ОСОБА_4 і її штовхнула, після чого почалась шарпанина. Зазначила, що покликала маму ОСОБА_4 ОСОБА_14 , а сама залишилася біля товару та чула крики. Через 5-7 хвилин вийшла подивитись, що відбувається і побачила, що ОСОБА_6 стояв позаду ОСОБА_4 і чула як обвинувачена просила відпустити її руки.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дала показання, із яких встановлено, що в суботу 01.10.2022 близько 16 год її дочка ОСОБА_4 йшла на вихід з ринку. Через 2-5 хвилин почула, що ОСОБА_4 кричала «що ви від мене хочете, не чіпайте мене». ОСОБА_4 була в середині, а потерпілі обступили її з боку. Вказала, що ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_4 і ОСОБА_8 вдарила її в шию, ОСОБА_6 стояв з боку. Ствердила, що ОСОБА_4 ударів потерпілим не наносила, а лише захищалась. Також вказала, що вона встала в середину і відштовхувала їх від своєї дочки. Конфлікт з потерпілими триває давно. В цей день події відбувались двічі, один раз біля воріт ринку, другий раз на території храму. Після чого приїхала поліція, але хто їх викликав вона не знає. В неділю вона з дочкою приїхали в поліцію написати заяву, але у них її не прийняли, лише працівник поліції опитала. В понеділок хотіли зняти побої, але їх не прийняли, оскільки з поліції нічого не надходило.

Свідок ОСОБА_15 , який є працівником ВРПП Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області в судовому засіданні дав показання, із яких встановлено, що на планшет надійшло повідомлення про завдання тілесних ушкоджень, в насідок бійки в районі ринку. Коли приїхали на місце події, то конфлікт вже йшов до завершення, люди були негативно налаштовані та збуджені, сварилися між собою. З ним разом на чергуванні був ОСОБА_16 . Їм повідомили, що хлопцю було завдано удар в пах, тому вони викликали швидку медичну допомогу, в результаті чого потерпілий ОСОБА_7 , був госпіталізований. Потерпіла також жалілася на самопочуття. За його присутності тілесних ушкоджень не було. Не пам`ятає, щоб візуально обвинувачена мала якісь ушкодження. В подальшому дві сторони надали пояснення (т. 2 а.с. 83-88).

Свідок ОСОБА_17 , який є працівником ВРПП Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області в судовому засіданні дав показання, із яких встановлено, що приїхав із ОСОБА_15 на виклик, конфлікт був в результаті суперечок двох жінок, щодо конкуренції на ринку. Приїхавши на місце події встановили обставини, відібрали пояснення, встановили свідків та передали дані пояснення в дізнання. Зазначив, що не пам`ятає чи відбувалась відеофіксація на бодікамери, однак якщо б така була, тоді дізнання надало б запит на відео фіксацію і ми б надали до матеріалів кримінального провадження. Потерпіла також жалілася на головний біль і тиск, а молодий хлопець жалівся а біль в паху, в наслідок удару ногою, який завдала обвинувачена (т. 2 а.с. 83-88).

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні дала показання, із яких встановлено, що вона працює в кінотеатрі «Сіті» і коли на перерві вийшли з колегами ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на вулицю, то побачила, що була бійка та шарпанина між двома жінками. Не знає, із за чого почався конфлікт, та такий тривав близько п`яти хвилин, на відстані близько трьохсот метрів від кінотеатру. Одна з жінок мала біле волосся, а інша темне, ще були два чоловіки. Не пам`ятає, хто саме та кому наносив удари. Ствердила, що не бачила, щоб чоловіки били когось, навпаки, потерпілий хотів розборонити жінок. Все відбувалось ближче до воріт ринку.

Експерт ОСОБА_21 у судовому засіданні повідомив, що дослідження проводилось шляхом клінічного огляду. Для підтвердження того, чи стало наслідком онкологічне захворювання молочної залози потерпілої протиправні дії обвинуваченої, сказати не може, для цього необхідно проводити комісійну експертизу із залученням лікаря онколога. Чи могли утворитися внаслідок удару утворення онкологічного характеру і чи існував причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями обвинуваченої ОСОБА_4 і травмою, онкологічним захворюванням відповісти не може, оскільки такі питання перед ним не ставились та не входить до його компетенції.

Під час огляду потерпілого ОСОБА_6 , він виявив крововилив на правому коліні, який міг утворитись від завдання тупим предметом, до яких відносяться кулаки або ноги у взутті. Також йому надавалась медична документація на підставі якої та на підставі особистого огляду зробив цей висновок. Додаткових відомостей чи додаткових документів на час проведення експертизи не було потрібно. Тілесні ушкодження потерпілої ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_6 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Висновок щодо отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 був складений на підставі медичної документації, був наявний результат УЗД. В судовому засіданні підтримав своїй висновки судово-медичних експертиз (т. 2 а.с. 83-88).

Окрім того вина обвинуваченої підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

Із висновку експерта №099/2022 від 06.10.2022 судом встановлено, що у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів: двох на правому стегні, двох на лівому стегні, двох на правому передпліччі, які могли утворитися 01.10.2022 від дії тупих твердих предметів, до яких належать руки та ноги і відносяться до легкого тілесного ушкодження (т. 1 а.с. 145).

Із протоколу огляду речей від 07.10.2022 з фото таблицею до нього, з відеозапису на диску судом встановлено, що о 16:24год на території по АДРЕСА_2 обвинувачена штовхає потерпілу ОСОБА_8 двома руками в область її грудної клітки. Протиправні дії намагаються припинити ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , проте ОСОБА_4 поводить себе агресивно, продовжує розмахувати руками і ногами. О 16:25год до вказаних вище осіб підбігає гр. ОСОБА_14 та намагається зупинити конфлікт, однак ОСОБА_4 продовжує вчиняти протиправні дії, а саме наносить два удари правою ногою в область тулуба гр. ОСОБА_8 , правою рукою наносить удар в область голови гр. ОСОБА_8 , а також завдає удар правою ногою в область правого коліна гр. ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 149-152).

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 10.10.2022 судом встановлено, що на відео зафіксовано, як свідок ОСОБА_6 вказав місце та спосіб отримання потерпілою ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які їй завдала обвинувачена (т. 1 а.с. 156-158).

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 10.10.2022 судом встановлено, що на відео зафіксовано як свідок ОСОБА_7 вказав місце та спосіб отримання потерпілою ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які їй завдала обвинувачена (т. 1 а.с. 159-161).

Із протоколу огляду речей від 13.10.2022, з відеозапису на диску судом встановлено, що о 16:24год на території по АДРЕСА_2 обвинувачена штовхає потерпілу ОСОБА_8 двома руками в область її грудної клітки. Протиправні дії намагаються припинити ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , проте ОСОБА_4 поводить себе агресивно, продовжує розмахувати руками і ногами. О 16:25год до вказаних вище осіб підбігає гр. ОСОБА_14 та намагається зупинити конфлікт, однак ОСОБА_4 продовжує вчиняти протиправні дії, а саме наносить два удари правою ногою в область тулуба гр. ОСОБА_8 , а також завдає удар правою ногою в область коліна на правій нозі гр. ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 163-164, 179).

Із висновку експерта №100/2022 від 06.10.2022 судом встановлено, що у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на правому коліні, який міг утворитися 01.10.2022 від дії тупих твердих предметів, до яких належать руки та ноги і відносяться до легкого тілесного ушкодження (т. 1 а.с. 174).

Із повідомлення про нещасний випадок від 01.10.2022, судом встановлено, що ОСОБА_6 звертався в КП «ЦМЛ ЧМР» у зв`язку із заподіяними йому тілесних ушкоджень 01.10.2022 (т. 1 а.с. 176).

Із протоколу огляду речей від 07.10.2022, з відеозапису на диску судом встановлено, що о 16:24год на території по АДРЕСА_2 обвинувачена штовхає потерпілу ОСОБА_8 двома руками в область її грудної клітки. Протиправні дії намагаються припинити ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , проте ОСОБА_4 поводить себе агресивно, продовжує розмахувати руками і ногами. О 16:25год до вказаних вище осіб підбігає гр. ОСОБА_14 та намагається зупинити конфлікт, однак ОСОБА_4 продовжує вчиняти протиправні дії, а саме наносить два удари правою ногою в область тулуба гр. ОСОБА_8 , а також завдає удар правою ногою в область правого коліна гр. ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 179-181).

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 10.10.2022 судом встановлено, що на відео зафіксовано, як свідок ОСОБА_7 вказав місце та спосіб отримання потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, які йому завдала обвинувачена (т. 1 а.с. 183-185).

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 10.10.2022 судом встановлено, що на відео зафіксовано, як свідок ОСОБА_8 вказала місце та спосіб отримання потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, які йому завдала обвинувачена (т. 1 а.с. 186-188).

Із протоколу огляду речей від 14.10.2022 з фото таблицею до нього, з відеозапису на диску судом встановлено, що о 16:24год на території по АДРЕСА_2 обвинувачена штовхає потерпілу ОСОБА_8 двома руками в область її грудної клітки. Протиправні дії намагаються припинити ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , проте ОСОБА_4 поводить себе агресивно, продовжує розмахувати руками і ногами. О 16:25год ОСОБА_4 продовжує вчиняти протиправні дії, а саме наносить один удар правою ногою в пах гр. ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 203-206).

Із висновку експерта №102/2022 від 14.10.2022 судом встановлено, що у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою правого яєчка ускладненого після травматичним орхоепідедимітом, який міг утворитися 01.10.2022 від дії тупого твердого предмету та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (т. 1 а.с. 214).

Із протоколу огляду речей від 14.10.2022, відеозапису на диску судом встановлено, що о 16:25год на території по АДРЕСА_2 обвинувачена штовхає потерпілу ОСОБА_8 двома руками в область її грудної клітки. Протиправні дії намагаються припинити ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , проте ОСОБА_4 поводить себе агресивно, продовжує розмахувати руками і ногами. О 16:25год ОСОБА_4 продовжує вчиняти протиправні дії, а саме наносить один удар правою ногою в пах гр. ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 215-216).

Із протоколу огляду речей від 14.10.2022, відеозапису на диску судом встановлено, що о 16:25год на території по АДРЕСА_2 обвинувачена штовхає потерпілу ОСОБА_8 двома руками в область її грудної клітки. Протиправні дії намагаються припинити ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , проте ОСОБА_4 поводить себе агресивно, продовжує розмахувати руками і ногами. О 16:25год ОСОБА_4 продовжує вчиняти протиправні дії, а саме наносить один удар правою ногою в пах гр. ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 217-218).

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 15.10.2022 судом встановлено, що на відео зафіксовано як потерпілій ОСОБА_7 вказав місце та спосіб отримання ним тілесних ушкоджень, які йому завдала обвинувачена (т. 1 а.с. 219-221).

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 15.10.2022 судом встановлено, що на відео зафіксовано як свідок ОСОБА_8 вказала місце та спосіб отримання потерпілим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, які йому завдала обвинувачена (т. 1 а.с. 222-224).

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 15.10.2022 судом встановлено, що на відео зафіксовано як свідок ОСОБА_6 вказав місце та спосіб отримання потерпілим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, які йому завдала обвинувачена (т. 1 а.с. 225-228).

Всі вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, оцінені судом як належні та допустимі, містять інформацію щодо предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

Показання потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , узгоджуються з дослідженими матеріалами справи, як в частині розвитку подій 01.10.2022, місця, механізму, способу нанесення тілесних ушкоджень, причин конфлікту, так і наявними наслідками, а саме: тілесними ушкодженнями, які були виявлені у потерпілої, в результаті того, як обвинувачена наносила удари потерпілій ОСОБА_8 ; тілесними ушкодженнями, які були виявлені у потерпілого, в результаті того, як обвинувачена наносила удари потерпілому ОСОБА_6 ; тілесними ушкодженнями, які були виявлені у потерпілого, в результаті того, як обвинувачена наносила удари потерпілому ОСОБА_7 .

Аналізуючи показання потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , які були допитані під час судового розгляду, суд розцінює їх показання як правдиві, оскільки вони є чіткими та послідовними, узгоджуються між собою, перед допитом потерпілі та свідки попереджались про кримінальну відповідальність за завідоме неправдиве показання. Крім того, свідчення потерпілих та свідків відповідають іншим доказам, які безпосередньо досліджені судом, а саме даним висновком експерта, іншим дослідженим в судовому засіданні доказам, які підтверджують винуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 125 КК України при обставинах, визнаних судом встановленим.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_14 , оскільки такі спростовуються показами потерпілих, а також дослідженими судом іншими доказами та можуть бути надані з метою уникнення обвинуваченою кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_14 є мамою обвинуваченої.

Покази обвинуваченої ОСОБА_4 суд розцінює, як намагання уникнути нею покарання за вчинене, оскільки її показання під час судового розгляду спростовуються сукупністю допустимих та досліджених судом доказів. Доводи обвинуваченої про те, що нанесення ударів потерпілим було пов`язано із самозахистом та тим, що вона перебувала у стані необхідної оборони не знайшли свого підтвердження внаслідок аналізу доказів у справі в їх сукупності. Суд вважає показання обвинуваченої обраним способом захисту, оскільки вони суперечать даним інших доказів (пояснення потерпілих, свідків та письмових доказів) щодо обставин події. При цьому, показання потерпілих та дані письмових доказів є узгодженими між собою.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, тобто фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченої, потерпілих та свідків, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125КК України, а саме у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , відповідно, а також у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125КК України, а саме у заподіянні потерпілому ОСОБА_7 тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначанні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисні кримінальні правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є кримінальними проступками, є людиною молодого віку; працює; одружена; має на утриманні двоє малолітніх дітей; перебуває у стані вагітності; на обліку у психіатра, нарколога не перебуває; раніше не судима; за місцем проживання скарг від сусідів не надходило.

Обставин, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Ураховуючи сукупність вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, з урахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України, суд вважає доцільним обрати їй остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Щодо поданого потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову суд виходить із наступних мотивів:

13.12.2022 на адресу суду надійшла позовна заява цивільного позивача ОСОБА_6 до цивільного відповідача ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позовна заява обгурунтована тим, що ОСОБА_4 01.10.2022 близько 16:20год, грунті неприязних відносин, вчинила конфлікт із громадянами ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Під час зазначеного конфлікту, відповідачка умисно нанесла позивачу удари ногою в область коліна, в наслідок чого було спричинено тілесні ушкодження. В наслідок зазначених діянь відповідачки, окрім фізичних страждань та болю, що переніс позивач, було завдано і моральних страждань, оскільки конфлікт відбувся в людному місці, на очах свідків. Своїми діями відповідачка принизила почуття, честь та гідність позивача, завдала шкоди його репутації. Моральну шкоду позивач оцінює в 40 000 грн, вважає, що такий розмір відповідає вимогам ст. 1167 ЦК України.

В судовому засіданні потерпілий (цивільний позивач) та представник потерпілого (представник цивільного позивача) заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити та дали аналогічні пояснення тим, які викладені у позовній заяві. Тому просили стягнути завдану моральну шкоду у розмірі 40000грн.

Прокурор у судовому засіданні при вирішенні цивільного позову потерпілого поклалася на розсуд суду.

Обвинувачена та її захисник цивільний позов заперечили, та просили у такому відмовити повністю.

Суд, заслухавши думку учасників, давши належну оцінку зібраним доказам з точки зору їх належності та допустимості, дійшов переконливого висновку, що цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Враховуючи викладене, суд застосовує вимоги ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як зазначено у ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під поняттям «моральна шкода» охоплюються негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що пов`язані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів. Фізичні страждання - це фізичний біль, функціональний розлад організму, зміни в емоційно-вольовій сфері, інші відхилення від звичайного стану здоров`я, які є наслідком дій (бездіяльності), що посягають на немайнові блага або майнові права громадянина. При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: загальні страждання, психологічний і фізичний стан потерпілого, погіршення функціонування його певних органів. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи питання про розмір морального відшкодування, яке підлягає стягненню з обвинуваченої, суд керується положеннями ст. ст.23, 1167 ЦК України і зазначає, що судом встановлено факт вчинення ОСОБА_4 неправомірних дії відносно потерпілого, що окреслені у ч.1 ст. 125 КК України, вина обвинуваченої в скоєнні цього кримінального правопорушення є доведена. Отже, заявлена вимога потерпілого пов`язується з фактом заподіяння йому через це моральної шкоди, а тому суд враховуючи стан здоров`я потерпілого, фізичні та душевні страждання, що призвели до негативних змін у його житті, був змушений тимчасово змінити спосіб життя, не зміг в повній мірі здійснювати трудову діяльність, вважає, що маються підстави для відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням вищезазначених обставин і доказів, наданих потерпілим, а також з огляду на те, що обвинувачена не вчинила жодних дій, які б свідчили про намагання відшкодувати спричинену нею шкоду потерпілому, суд вважає, що розмір моральної шкоди у грошовому еквіваленті 10 000 грн., виходячи із сукупності її складових - фізичного болю та страждань, розумності, виваженості та справедливості є достатнім розміром для компенсації моральної шкоди і саме цей розмір суд вважає таким, що відповідає ступеню моральних страждань потерпілого та категорії кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченою, тобто позов підлягає частковому задоволенню.

При визначенні суми моральної шкоди суд керується постановою ВП ВС від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц, у якій було висловлено правову позицію, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Щодо поданого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову суд виходить із наступних мотивів:

13.12.2022 на адресу суду надійшла позовна заява цивільного позивача ОСОБА_7 до цивільного відповідача ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позовна заява обгурунтована тим, що ОСОБА_4 01.10.2022 близько 16:20год, грунті неприязних відносин, вчинила конфлікт із громадянами ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Під час зазначеного конфлікту, відповідачка умисно нанесла позивачу удари ногою в область паху, в наслідок чого було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою правого яєчка ускладненого після травматичним орхоепідедимітом. В наслідок зазначених діянь відповідачки, окрім фізичних страждань та болю, що переніс позивач, було завдано і моральних страждань, оскільки конфлікт відбувся в людному місці, на очах свідків. Своїми діями відповідачка принизила почуття, честь та гідність позивача, завдала шкоди його репутації. Моральну шкоду позивач оцінює в 80 000 грн, вважає, що такий розмір відповідає вимогам ст. 1167 ЦК України.

В судовому засіданні потерпілий (цивільний позивач) та представник потерпілого (представник цивільного позивача) заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити та дали аналогічні пояснення тим, які викладені у позовній заяві. Тому просили стягнути завдану моральну шкоду у розмірі 80000грн.

Прокурор у судовому засіданні при вирішенні цивільного позову потерпілого поклалася на розсуд суду.

Обвинувачена та її захисник цивільний позов заперечили, та просили у такому відмовити повністю.

Суд, заслухавши думку учасників, давши належну оцінку зібраним доказам з точки зору їх належності та допустимості, дійшов переконливого висновку, що цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Враховуючи викладене, суд застосовує вимоги ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як зазначено у ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під поняттям «моральна шкода» охоплюються негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що пов`язані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів. Фізичні страждання - це фізичний біль, функціональний розлад організму, зміни в емоційно-вольовій сфері, інші відхилення від звичайного стану здоров`я, які є наслідком дій (бездіяльності), що посягають на немайнові блага або майнові права громадянина. При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: загальні страждання, психологічний і фізичний стан потерпілого, погіршення функціонування його певних органів. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи питання про розмір морального відшкодування, яке підлягає стягненню з обвинуваченої, суд керується положеннями ст. ст.23, 1167 ЦК України і зазначає, що судом встановлено факт вчинення ОСОБА_4 неправомірних дії відносно потерпілого, що окреслені у ч.2 ст. 125 КК України, вина обвинуваченої в скоєнні цього кримінального правопорушення є доведена. Отже, заявлена вимога потерпілого пов`язується з фактом заподіяння йому через це моральної шкоди, а тому суд враховуючи стан здоров`я потерпілого, фізичні та душевні страждання, що призвели до негативних змін у його житті, був змушений тимчасово змінити спосіб життя, не зміг в повній мірі жити звичним життям, вважає, що маються підстави для відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням вищезазначених обставин і доказів, наданих потерпілим, а також з огляду на те, що обвинувачена не вчинила жодних дій, які б свідчили про намагання відшкодувати спричинену нею шкоду потерпілому, суд вважає, що розмір моральної шкоди у грошовому еквіваленті 25 000 грн., виходячи із сукупності її складових - фізичного болю та страждань, розумності, виваженості та справедливості є достатнім розміром для компенсації моральної шкоди і саме цей розмір суд вважає таким, що відповідає ступеню моральних страждань потерпілого та категорії кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченою, тобто позов підлягає частковому задоволенню.

При визначенні суми моральної шкоди суд керується постановою ВП ВС від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц, у якій було висловлено правову позицію, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Щодо поданого потерпілою ОСОБА_8 цивільного позову суд виходить із наступних мотивів:

13.12.2022 на адресу суду надійшла позовна заява цивільного позивача ОСОБА_8 до цивільного відповідача ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позовна заява обгурунтована тим, що ОСОБА_4 01.10.2022 близько 16:20год, грунті неприязних відносин, вчинила конфлікт із громадянами ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Під час зазначеного конфлікту, відповідачка умисно нанесла позивачці декілька ударів руками в область голови та верхньої частини тулуба, передпліччя, а також ногами в область стегон. В наслідок таких дій було спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів. В наслідок зазначених діянь відповідачки, окрім фізичних страждань та болю, що переніс позивач, було завдано і моральних страждань, оскільки конфлікт відбувся в людному місці, на очах свідків. Своїми діями відповідачка принизила почуття, честь та гідність позивачки, завдала шкоди її репутації. Моральну шкоду позивач оцінює в 40 000 грн, вважає, що такий розмір відповідає вимогам ст. 1167 ЦК України.

В судовому засіданні потерпіла (цивільний позивач) та представник потерпілого (представник цивільного позивача) заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити та дали аналогічні пояснення тим, які викладені у позовній заяві. Тому просили стягнути завдану моральну шкоду у розмірі 40000грн.

Прокурор у судовому засіданні при вирішенні цивільного позову потерпілого поклалася на розсуд суду.

Обвинувачена та її захисник цивільний позов заперечили, та просили у такому відмовити повністю.

Суд, заслухавши думку учасників, давши належну оцінку зібраним доказам з точки зору їх належності та допустимості, дійшов переконливого висновку, що цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Враховуючи викладене, суд застосовує вимоги ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як зазначено у ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під поняттям «моральна шкода» охоплюються негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що пов`язані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів. Фізичні страждання - це фізичний біль, функціональний розлад організму, зміни в емоційно-вольовій сфері, інші відхилення від звичайного стану здоров`я, які є наслідком дій (бездіяльності), що посягають на немайнові блага або майнові права громадянина. При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: загальні страждання, психологічний і фізичний стан потерпілого, погіршення функціонування його певних органів. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи питання про розмір морального відшкодування, яке підлягає стягненню з обвинуваченої, суд керується положеннями ст. ст.23, 1167 ЦК України і зазначає, що судом встановлено факт вчинення ОСОБА_4 неправомірних дії відносно потерпілої, що окреслені у ч.1 ст. 125 КК України, вина обвинуваченої в скоєнні цього кримінального правопорушення є доведена. Отже, заявлена вимога потерпілої пов`язується з фактом заподіяння йому через це моральної шкоди, а тому суд враховуючи стан здоров`я потерпілої, фізичні та душевні страждання, що призвели до негативних змін у її житті, була змушена тимчасово змінити спосіб життя, не змогла в повній мірі здійснювати трудову діяльність, була змушена проводити час в дома, оскільки відчувала дискомфорт через сідниці та крововиливів, що були на відкриті ділянках тілах, вважає, що маються підстави для відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням вищезазначених обставин і доказів, наданих потерпілою, а також з огляду на те, що обвинувачена не вчинила жодних дій, які б свідчили про намагання відшкодувати спричинену нею шкоду потерпілій, суд вважає, що розмір моральної шкоди у грошовому еквіваленті 15 000 грн., виходячи із сукупності її складових - фізичного болю та страждань, розумності, виваженості та справедливості є достатнім розміром для компенсації моральної шкоди і саме цей розмір суд вважає таким, що відповідає ступеню моральних страждань потерпілої та категорії кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченою, тобто позов підлягає частковому задоволенню.

При визначенні суми моральної шкоди суд керується постановою ВП ВС від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц, у якій було висловлено правову позицію, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

До витрат пов`язаних з розглядом справи належить витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи, що наданий суду адвокатом обсяг послуг в частині обсягу послуг в частині витраченого часу на надання адвокатом потерпілим консультацій, роз`яснень, складання заяв, тощо та витраченого часу адвокатом часу в судових засіданнях не відповідає критерію реальності витрат, у зв`язку з чим суд клопотання потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про розподіл судових витрат задовольняє частково у розмірі по 7000 грн. в користь кожного потерпілого.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати потерпілих на правничу допомогу підлягають відшкодуванню з обвинуваченої у розмірі по 7000 грн. в користь кожного потерпілого.

В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжні заходи стосовно обвинуваченої не обиралися.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 10000,00грн. завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 7000,00грн. витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 25000,00грн. завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 7000,00грн. витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_8 15000,00грн. завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_8 7000,00грн. витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ, а саме CD-R-диск із відеозаписом із камер спостереження з Червоноградського міського ринку залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1