Справа № 555/1824/23
Номер провадження 1-кп/555/79/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження №0000287 від 12.08.2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хмелівка Березнівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , у період з 10.05.2023 по 11.08.2023 систематично, умисно, вчинив психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_6 , що призводить до,психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , відповідно до постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 02.06.2023 у справі № 555/962/23 визнаний винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (за вчинення 10.05.2023 близько 19 години 00 хвилин домашнього насильства щодо дружини ОСОБА_6 ).

Також ОСОБА_4 , відповідно до постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 07.07.2023 у справі № 555/1326/23 визнаний винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (за вчинення 19.06.2023 близько 18 години 00 хвилин домашнього насильства щодо дружини ОСОБА_6 ).

Крім того, 11 серпня 2023 року приблизно о 16.50 годині ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи умисел та мету на систематичне вчинення домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно, систематично проявив відносно потерпілої акт психологічного насильства, а саме словесно ображав її, висловлювалась на адресу потерпілої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, що викликало у ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку, призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав та дав показання про те, що дійсно між ним та дружиною виникали конфлікти, він ображав її нецензурними словами під час суперечок. По факту вчинення насилля в сім`ї він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. 11.08.2023 року між ним та дружиною знову виник конфлікт, під час якого він висловлювався в адресу потерпілої нецензурною лайкою. В судовому засідання обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, приніс потерпілій вибачення, усвідомлює, що така поведінка є неприйнятною, пояснив, що зловживає алкогольними напоями, тому не завжди може контролювати свою поведінку.

Потерпіла ОСОБА_6 дала показання про те, що її чоловік зловживає алкогольними напоями і, коли повертається додому в нетверезому стані, влаштовує сварки, під час яких висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою. Вона пропонувала йому пройти курс лікування від алкогольної залежності, але він не вважає, що йому потрібно лікуватись. Належних висновків чоловік для себе не робить, така поведінка триває вже багато років. 17.04.2024 року вона в черговий раз викликала поліцію, так як боялась за своє життя.

Згідно протоколу огляду місця події від 12.08.2023 було оглянуто господарство, що розташоване в АДРЕСА_1 , де проживають обвинувачений та потерпіла.

Відповідно до постанов Березнівського районного суду Рівненської області від 02.06.2023 року, 07.07.2023 року ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП по факту вчинення насильства в сім`ї щодо дружини ОСОБА_6 .

Оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст.94 КПК України: кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

ІІІ. Призначення покарання.

3.1 Позиція учасників судового провадження щодо призначення покарання.

Прокурор висловив позицію щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Також вважає за можливе звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.75 КК України, а також просить направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці відповідно до положень ст.91-1 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Сторона захисту просить обвинуваченого суворо не карати, так як він розкаюється у скоєному, зробив для себе належні висновки.

3.2. Мотиви призначення покарання судом.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, - щире розкаяння винного.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, - не встановлено.

Згідно характеристики на ОСОБА_4 за місцем проживання скарг на поведінку ОСОБА_4 не надходило.

Із медичних довідок Березнівської ЦРЛ вбачається, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість злочину та його наслідки, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, приймаючи до уваги дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про необхідність призначення особі покарання у виді позбавлення волі ближче до нижньої межі санкції ст.126-1 КК України, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який щиросердечно розкаявся у скоєному, зробив для себе належні висновки, його вік (66 років), суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та відбування покарання.

На підставі наведеного, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням відповідно до положень ст.75 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників.

Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців ( ч.3 ст.91-1 КК України).

Таким чином, з врахуванням фактичних обставин провадження вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, суд вважає за необхідне в інтересах потерпілої від злочину, застосувати до останнього обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці.

ІV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, крім виклику слідчим та прокурором, не застосовувались.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити покарання за ст.126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків :

-- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Вирок суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1