Справа № 395/604/24
Провадження № 1-кп/395/45/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/45/2024, що зареєстроване в ЄРДР 02.03.2024 року за № 0000122 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента України № 49/2024 від 05 лютого 2024 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб в період з 10 лютого 2024 року по 20 лютого 2024 року з дозволу своєї знайомої ОСОБА_7 тимчасово проживав в її будинку по АДРЕСА_3 .

14 лютого 2024 року в денний час доби, ОСОБА_6 перебуваючи в спальній кімнаті будинку за вказаною вище адресою, помітив на комоді пластиковий стакан, в якому знаходилися грошові кошти у вигляді монет по 10 гривень та цей момент у нього раптово виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_7 .

Реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність на яку не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, скориставшись тим, що власник будинку ОСОБА_7 відсутня за місцем мешкання, ОСОБА_6 керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, таємно викрав пластиковий стакан, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 1000 гривень. Після чого, ОСОБА_6 зайшов до іншої спальної кімнати, звідки таємно викрав пристрій для куріння цигарок марки «Lil», моделі S-Nоnо-12, вартістю 360 гривень, який лежав на дерев`яній полиці.

Після чого з викраденим майном ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1360 гривень.

У процесі підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором, та відповідно надав саму письмову угоду.

Обвинувачений ОСОБА_6 в ході розгляду у справі свою вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості та просив призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 10 квітня 2024 року, ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням з встановленням іспитового строку, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого судові витрати у справі та вирішити долю речових доказів по справі у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 квітня 2024 року, що укладена між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000122.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку у 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по справі в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок на користь держави.

Речові докази по справі, а саме:

пристрій для куріння цигарок марки «Lil», модель S-Nоnо-12, яка перебуває на зберіганні у ОСОБА_7 у відповідності до її розписки від 12.03.2024 року - передати ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, захиснику, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1