Справа № 442/1741/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/390/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

встановила:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 березня 2024 року задоволено клопотання голови Фермерського господарства «УЛМАКС» ОСОБА_10 про передачу ОСОБА_7 на поруки.

ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки колективу ФГ «УЛМАКС» на підставі статті 47 КК України, якщо він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження, внесене 05.06.2023 до ЄРДР за №0000076, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1 КК України, - закрито.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки він, згідно із ч.2 ст. 47 КК України, буде притягнутий до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.2 ст.197-1 КК України.

Роз`яснено Фермерському господарству «УЛМАКС», що відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_7 на поруки підприємства, він не виправдає його довіру, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори підприємства можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу; відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Не погоджуючись із цією ухвалою перший заступник Львівської обласної прокуратури ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та скерувати справу на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.

На підтримку своїх апеляційних вимог прокурор покликається, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки місцевий суд звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за відсутності для цього підстав, тобто суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Наголошує, що однією з обов`язкових умов звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України є вчинення кримінального проступку або нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень, вперше. При цьому особою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла кримінального правопорушення або раніше вчинила кримінальне правопорушення, що вже втратило правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного кримінального правопорушення, двох або більше кримінальних правопорушень, які утворюють сукупність, не перешкоджає застосуванню ст. 47 КК лише за умови, що вони не утворюють реальної сукупності.

Однак, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що вчинені ОСОБА_7 01.08.2022, 07.08.2022, 15.08.2022, 25.08.2022 та 29.08.2022 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 197-1 КК України, утворюють реальну сукупність, оскільки обвинувачений своїми відокремленими одна від одної діями вчинив п`ять кримінальних правопорушень.

За наведених обставин, як стверджує прокурор, суд першої інстанції безпідставно звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підстав ст. 47 КК України.

Згідно оскаржуваної ухвали 01.08.2022, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , після укладеного усного договору з орендарем земельних ділянок, під час виконання сільськогосподарських робіт, використовуючи сільськогосподарську техніку, а саме трактор марки Т33. всупереч вимогам ст.ст. 112, 116-126, 150 Земельного кодексу України, які регламентують набуття та реалізацію права на землю, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування та за відсутності будь-якого правочину щодо неї, умисно, з метою збільшення посівної площі сільськогосподарських культур, вийшовши за межі земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0031 площею 0,4366 га, вчинив самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0060 га, яка є водоохоронною зоною, а саме прибережною захисною смугою Унятицького водосховища, що розташоване на території с. Унятичі, Дрогобицького району, Львівської області, та виразилося у вигляді протиправного використання землі, шляхом її розорювання, посіву сільськогосподарської культури.

Таким чином, ОСОБА_7 , самовільно зайняв земельну ділянку в охоронних зонах, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 197-1 КК України.

Крім того, 07.08.2022, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , після укладеного усного договору з орендарем земельної ділянки під час виконання сільськогосподарських робіт, використовуючи сільськогосподарську техніку, а саме трактор марки Т33, всупереч вимогам ст.ст.112, 116-126, 150 Земельного кодексу України, які регламентують набуття та реалізацію права на землю, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування та за відсутності будь-якого правочину щодо неї, умисно, з метою збільшення посівної площі сільськогосподарських культур, вийшовши за межі земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0032 площею 0,4366 га, вчинив самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0067 га, яка є водоохоронною зоною, а саме прибережною захисною смугою Унятицького водосховища, що розташоване на території с.Унятичі, Дрогобицького району, Львівської області, та виразилося у вигляді протиправного використання землі, шляхом її розорювання, посіву сільськогосподарської культури.

Таким чином, ОСОБА_7 самовільно зайняв земельну ділянку в охоронних зонах, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

Крім того, 15.08.2022, точний час досудовим розслідуванням по договору не встановлено, ОСОБА_7 , після укладеного усного орендарем земельної ділянки під час виконання сільськогосподарських робіт, використовуючи сільськогосподарську техніку, а саме трактор марки Т33, всупереч вимогам ст.ст.112, 116-126, 150 Земельного кодексу України, які регламентують набуття та реалізацію права на землю, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування та за відсутності будь-якого правочину щодо неї, умисно, з метою збільшення посівної площі сільськогосподарських культур, вийшовши за межі земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0033 площею 0,4366 га, вчинив самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0050 га, яка є водоохоронною зоною, а саме прибережною захисною смугою Унятицького водосховища, що розташоване на території с. Унятичі Дрогобицького району Львівської області, та виразилося у вигляді протиправного використання землі, шляхом її розорювання, посіву сільськогосподарської культури.

Таким чином, ОСОБА_7 , самовільно зайняв земельну ділянку в охоронних зонах, тобто у вчини кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.197-1 КК України.

Крім того, 25.08.2022, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , після укладеного усного договору з орендарем земельної ділянки під час виконання сільськогосподарських робіт, використовуючи сільськогосподарську техніку, а саме трактор марки Т33, всупереч вимогам ст. ст. 112, 116-126, 150 Земельного кодексу України, які регламентують набуття та реалізацію права на землю, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування та за відсутності будь-якого правочину щодо неї, умисно, з метою збільшення посівної площі сільськогосподарських культур, вийшовши за межі земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0036 площею 0,4366 га, вчинив самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0085 га, яка є водоохоронною зоною, а саме прибережною захисною смугою Унятицького водосховища, що розташоване на території с.Унятичі, Дрогобицького району, Львівської області, та виразилося у вигляді протиправного використання землі, шляхом її розорювання, посіву сільськогосподарської культури.

Таким чином, ОСОБА_7 , самовільно зайняв земельну ділянку в охоронних зонах, тобто у вчини кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.197-1 КК України.

Крім того, 29.08.2022, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , після укладеного усного договору з орендарем земельної ділянки під час виконання сільськогосподарських робіт, використовуючи сільськогосподарську техніку, всупереч вимогам ст.ст. 112, 116-126, 150 Земельного кодексу України, які регламентують набуття та реалізацію права на землю, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування та за відсутності будь-якого правочину щодо неї, умисно, з метою збільшення посівної площі сільськогосподарських культур, вийшовши за межі земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0042 площею 0,4366 га, вчинив самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0105 га, яка є водоохоронною зоною, а саме прибережною захисною смугою Унятицького водосховища, що розташоване на території с.Унятичі Дрогобицького району Львівської області, та виразилося у вигляді протиправного використання землі, шляхом її розорювання, посіву сільськогосподарської культури.

Таким чином, ОСОБА_7 , самовільно зайняв земельну ділянку в охоронних зонах, тобто у вчини кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.197-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, жодних клопотань не подав.

За відсутності заперечень учасників судового провадження, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд справи за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 ..

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав подану апеляційну скаргу у повному обсязі та просив таку задоволити.

Захисник заперечив вимоги та доводи апеляційної скарги прокурора, з огляду на безпідставність таких та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників провадження, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 197-1 КК України, утворюють реальну сукупність, що виключає можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підстав ст.47 КК України.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів оскаржувана ухвала цим вимогам закону не відповідає.

Згідно матеріалів справи голова Фермерського господарства ОСОБА_10 подала до суду першої інстанції клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки колективу ФГ «УЛМАКС».

До клопотання додано протокол засідання зборів трудового колективу ФГ «УЛМАКС» від 11.03.2024, на яких були присутні члени підприємства у кількості 3 осіб, які вирішували питання про передачу матеріалів про кримінальне правопорушення на розгляд фермерського господарства. За результатами одноголосного голосування прийнято рішення про взяття на себе обов`язку щодо здійснення заходів виховного характеру відносно ОСОБА_7 , характеристику на працівника ОСОБА_7 , наказ про прийняття на роботу №2 від 31.01.2024.

Як встановлено місцевим судом, ОСОБА_7 вперше вчинив кримінальні правопорушення і його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.197-1 КК України, зазначені кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України класифікуються як нетяжкі злочини і такі не є корупційними. У судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, щиро розкаявся, надав згоду на закриття кримінального провадження на підставі статті 47 КК України, підтримавши у судовому засіданні клопотання його роботодавця про передачу на поруки.

Оскаржуваною ухвалою вказане клопотання задоволено і ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.197-1 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки колективу ФГ «УЛМАКС» на підставі статті 47 КК України,

Разом з тим, колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційній доводи прокурора про неможливість у даному випадку звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, оскільки обвинувачений своїми відокремленими одна від одної діями вчинив п`ять кримінальних правопорушень, що утворює реальну сукупність.

Згідно ст.47 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. У разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин.

За змістом ст.47 КК України однією з обов`язкових умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК є вчинення кримінального проступку або нетяжкого злочину, крім корупційних злочинів, вперше.

При цьому особою, яка вчинила злочин вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів вищевказаної тяжкості, які утворюють сукупність, не перешкоджає для застосування ст. 47 КК лише за умови, що вони не складають реальної сукупності.

Водночас, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що вчинені ОСОБА_7 01.08.2022, 07.08.2022, 15.08.2022, 25.08.2022 та 29.08.2022 кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.197-1 КК України, утворюють реальну сукупність, оскільки обвинувачений своїми відокремленими одна від одної діями вчинив п`ять кримінальних правопорушень, а отже, у суду не було підстав для застосування ст.47 КК України через відсутність такої обов`язкової об`єктивної умови, як вчинення злочину вперше.

Наведені обставини свідчать про те, що місцевий суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.6 ч.1 ст.407, п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому під час нового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, та в залежності від установленого прийняте законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 415, 419 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд вказаного кримінального провадженні у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: