УХВАЛА

5 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 537/6445/21

провадження № 51-1767 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 9 жовтня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд згаданих судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 цієї норми процесуального права.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути відображено обґрунтування заявленої вимоги, з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції (далі - Суд), який перевіряє правильність застосування саме норм права і може скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. При цьому в силу статей 433, 438 цього Кодексу Суд не ревізує відповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні касаційної процедури виходить з обставин, установлених судами попередніх інстанцій.

Викладене при зверненні до Суду було залишено поза увагою.

За змістом поданої скарги, у ній захисник, заперечуючи законність судових рішень стосовно ОСОБА_5 , просить їх скасувати через невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу ст. 433 КПК не є предметом перевірки в касаційному порядку, а в ч. 1 ст. 438 цього Кодексу такої правової підстави немає.

Крім того, автор скарги не наводить доводів на підтвердження допущення під час здійснення провадження таких порушень норм процесуального права, котрі з урахуванням положень ч. 1 ст. 22, статей 84-88, 412 КПК у їх взаємозв`язку тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваних рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.

Скаржник також не зазначає, яких саме доводів сторони захисту, виходячи з її позиції в апеляційній скарзі, не розглянув суд апеляційної інстанції і не дав на них відповіді. Отже, і не викладено обґрунтування в аспекті статей 370, 404, 419 КПК незаконності ухвали.

Разом із цим заявлена в касаційній скарзі вимога про ухвалення нового вироку не узгоджується зі ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції.

Акцентує увагу захисник і на тому, що касаційний розгляд кримінального провадження має бути з участю ОСОБА_5 . Однак у розумінні ч. 2 ст. 336 КПК таке клопотання має заявити засуджений.

Оскільки касаційна скарга не відповідає положенням, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 9 жовтня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6