Справа № 953/2766/24
н/п 1-кс/953/2551/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" квітня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
09 квітня 2024р. прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням направленим поштою 05.04.2024 про арешт майна, вилученого 04.04.2024р. у ОСОБА_4 , з передачею майна у користування власнику, - ОСОБА_5 .
До судового засідання прокурор та власник майна, належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, не з`явились, подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання висновує:
04.04.2024 у ОСОБА_4 , вилучене належне ОСОБА_5 , майно, яке прокурор просить арештувати.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Вилучене при огляді майно може містити на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню з шляхом накладення арешту з забороною власнику права на розпорядження арештованим майном без заборони права користування.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, за неприбуття до судового засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Керуючись ст. ст.107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт з позбавленням власника права розпорядження на вилучене у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно: велосипед, рама якого покрита фарбою сірого та бронзового кольорів, на якій маються біло-сині пояснювальні написи «STRIKER» та «ARDIS», колісна резина велосипеда не має візуальних пошкоджень та на якій наявне маркування «MTB traction all season compound», «58-559 (26х1.95) made in China». Механізм для перемикання швидкостей не має візуальних пошкоджень та має пояснювальний напис білого кольору «Shimano», на передній частині велосипеда мається наліпка «Ardis», на рулі чорного кольору наявні пояснювальна написи «Ardis» та наявні ручні перемикачі швидкостей із марківанням «Shimano», належне потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Арештоване майно передати у користування власниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1