Справа №577/1721/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1064/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Використання коштів, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, отруйних чи сильнодіючих речовин або отруйних чи сильнодіючих лікарських засобів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши, без участі сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, в порядку ч.4 ст. 422-1 КПК України,матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргоюзахисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2024 року, якою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Конотопськогоміськрайонного суду Сумської областіперебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.308, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.321, ч.4 ст.321, ч.3 ст.28, ч.2 ст.306, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.308, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.321, ч.4 ст.321, ч.3 ст.28, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_9 за ч.3 ст.308, ч.3 ст.307, ч.4 ст.321 КК України, ОСОБА_10 за ч.3 ст.308, ч.3 ст.307, ч.4 ст.321, ч.3 ст.28, ч.2 ст.306, ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_11 за ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України..

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , яке обґрунтовував тим, що судове провадження не може бути завершено до спливу строку раніше обраного запобіжного заходу, що обумовлює необхідність його продовження внаслідок наявності певних ризиків, зокрема, визначених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, як то можливість переховування від правосуддя, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується, про що свідчить тяжкість інкримінованих підсудній злочинів, що мають підвищену суспільну небезпечність, суворість покарання, яке загрожує у випадку визнання винною, відсутність родини, близьких та соціальних зв`язків, спроба вплинути на свідка, існування за рахунок незаконного збуту наркотичних засобів, а також наркотична залежність.

Ухвалою Конотопськогоміськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2024 року клопотання прокурора задоволено, обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 24.00 год 06 червня 2024 року без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просилазмінити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт з носінням спеціальних засобів електронного контролю.

Свої вимоги захисникобґрунтовувала тим, що не існує жодного ризику, на яких наполягав прокурор.

Вважала, що такий запобіжний захід як домашній арешт зі спеціальними засобами електронного контролю унеможливив би її зникнення з місця проживання чи скоєння нових злочинів і повністю забезпечив здійснення правосуддя.

Вказувала, що ОСОБА_6 має власне житло, родину: дочку і маленького онука, матір пенсіонерку, про яких дуже дбала і опікувалась ними, має ряд серйозних хронічних інфекційних захворювань, які потребують постійного підтримуючого лікування, спеціального харчування.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_6 , її захисник адвокат ОСОБА_7 та прокурор були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Прокурорнадіслав заяву, в якій просив розгляд даного провадження провести у письмовому провадженні.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що, в порядку ч.4 ст.422-1 КПК України, ніхто із учасників не заявив клопотання про розгляд провадження за їх участі, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої захисником апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про ОСОБА_12 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, висновок суду про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження за ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.308, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.321, ч.4 ст.321, ч.3 ст.28, ч.2 ст.306, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК Українита ОСОБА_12 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтований наявністю ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування яких було встановлено з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Щодо існування вказаних ризиків, колегія суддів зазначає, щоможливість переховування від правосуддя, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_6 , про що свідчать тяжкість інкримінованих підсудній злочинів, що мають підвищену суспільну небезпечність, суворість покарання, яке загрожує у випадку визнання винною, а також наркотична залежність до теперішнього часу не перестали існувати і не зменшилися.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки підставою для цього стали вищезазначені обставини, які свідчать про наявність ризиків, які існують, при тому, що розгляд даного кримінального провадження на даний час ще не закінчився та триває, а більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому, продовжуючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з врахуванням інкримінованого злочину, суд своїм рішенням забезпечив не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, визначення яких, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_6 , про які вказувала апелянт наявність доньки, яка є матір`ю одиначкою, матері пенсіонерки, свого житла, ряду серйозних хронічних інфекційних захворювань, які потребують постійного підтримуючого лікування, спеціального харчування - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що обвинувачена може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисникаобвинуваченої без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407, 422 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2024 року, якою обвинуваченій Забіяці ОСОБА_13 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.00 години 06 червня 2024 року без визначення розміру застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргузахисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4