Справа №345/2296/24
Провадження № 1-кп/345/216/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , не одруженої, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, а також привласнила та умисно знищила офіційний документ.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин:

25.02.2024 року близько о 16:40 год. невстановлена досудовим розслідуванням особа, по місцю роботи ОСОБА_4 в міні кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , принесла залишену в терміналі банківську картку емітовану АТ КБ «Приватбанк» власником якої являється ОСОБА_5 .

Розуміючи, що вказана банківська картка фактично не вийшла з володіння власниці, а лише втрачена нею і вона може за нею повернутися, маючи можливість виявити (ідентифікувати) законного власника картки або здати її до банківської установи, усвідомлюючи можливість розрахуватися нею за товари чи послуги за допомогою функції безконтактної технології оплати «Pay Pass», через платіжні термінали, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення з банківського рахунку, до якого прив`язана дана банківська картка, грошових коштів, вирішила обернути їх на свою користь.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки тощо).

Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Електронний платіжний засіб має містити обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента.

Таким чином, платіжна картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , є різновидом офіційного документу, тобто матеріальною формою одержання, зберігання і використання інформації щодо майнового стану ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна грошових коштів із належного ОСОБА_5 банківського рахунку, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких, посягаючи на встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних документів, який забезпечує нормальну діяльність прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення, привласнила офіційний документ - банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 (підтримує функцію безконтактної технології оплати «PayPass»), що належить ОСОБА_5 , якою в подальшому розпорядилася на свій розсуд.

26.02.2024 ОСОБА_4 невстановлений час, продовжуючи свої злочинні дії, банківську картку емітовану АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 зламала та викинула, чим здійснила умисне знищення офіційного документа (банківської картки).

Окрім того, Указом Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який затвердженого Законом України «Про затвердження воєнного стану в Україні», та який в подальшому неодноразово продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у відповідності до Закону України «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні», зокрема востаннє продовжений Указом Президента України від 5 лютого 2024 року № 49/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Після заволодіння банківською карткою ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на викрадення грошових коштів із банківської картки ОСОБА_5 .

Так, 25.02.2024 ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний Умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із банківської картки, емітованої АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, користуючись вигідною для себе обстановкою, діючи в умовах воєнного стану, маючи єдиний протиправний намір на вчинення крадіжки грошових коштів із вищевказаної банківської картки таємно викрала з неї грошові кошти шляхом здійснення покупок на суму 1134,14 грн, а саме:

-25.02.2024 о 16:41 год, 16:45 год., 16:48 год., 16:52 здійснила покупку в «Mini cafe coffee on» що у м. Калуш, вул. Дзвонарська, 17, на суму на суму 99 грн., 195 грн,, 195 грн та 56 грн.;

-25.02.2024 о 17:11 год. та 17:12 год. здійснила покупки в універмазі «Vapeover», що в м. Калуш, пр. Лесі Українки, 84А, на суму 160 грн. та 220 грн.;

-25.02.2024 о 17:37 год. здійснила покупки в магазині «Солодощі», що в м. Калуш, пр. Лесі Українки, 1, на суму 63,14 грн.;

-25.02.2024 о 17:51 год. здійснила покупки в універмазі «Кіоск 193», що в м. Калуш по вул. Героїв України, 2 на суму 100 грн,;

-26.02.2024 о 08:36 год. здійснила покупки в «Mini Cafe Coffee on Kalush», що у м. Калуш, вул. Дзвонарська, 17, на суму 46 грн.

У такий спосіб ОСОБА_4 вчинила крадіжку грошових коштів ОСОБА_5 на загальну суму 1134,14 грн., чим довела свій злочинний умисел до кінця.

Суд розглядає дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувальних актів.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю та щиро розкаялася. Підтвердила суду вищенаведені обставини, пояснивши, що вона дійсно 25.02.2024 року близько 16:40 год. перебувала в міні кав`ярні «Mini cafe coffee on», що в АДРЕСА_2 і таємно викрала чуже майно грошові кошти із належного ОСОБА_5 банківського рахунку на загальну суму 1134,14 грн. та в подальшому використала їх на власний розсуд. А 26.02.2024 ОСОБА_4 банківську картку емітовану АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , зламала та викинула. Запевняє, що такого більше не повториться, просить вибачення у потерпілої і суворо її не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Також вказала, що шкода їй відшкодована, претензій до обвинуваченої немає. Щодо покарання покладається на розгляд суду.

Прокурор ОСОБА_3 просить ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, якою ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на неї обов`язки відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачена, прокурор та потерпіла не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження письмових доказів та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченої.

Так як вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинених нею кримінальних правопорушеннях у судовому засіданні доведена повністю, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої слід кваліфікувати за ч. 4 ст.185 КК України, так як вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, а також за ч. 1 ст. 357 КК України привласнення та умисне знищення офіційних документів.

До обставин, які пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, незначний розмір викраденого та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, а також обставини, які обтяжують покарання, позицію прокурора та потерпілої.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно із ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням викладеного, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тому призначає їй покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме такого покарання буде необхідно і достатньо для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нею нових злочинів, так як іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти її виправленню та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Шкода відшкодована в добровільному порядку.

Відповідно судові витрати відсутні.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обрану у вигляді особистого зобов`язання.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374, 394-395? Ч. 15 ст. 615 КПК України, суд:,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України і призначити їй покарання :

- за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України - 1 рік обмеження волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обрану у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази по справі:

1.Відеозаписи із камер відео нагляду, які розташовані в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що в АДРЕСА_3 з назвами:

-2024-02-25.17-07-37.aa9b18-8baf-42f5-8103-e4aa8b2e3b8f;

-2024-02-25.17-09-15.e827c45e-2245-4c24-9f2b-73fcaf530ca9;

-2024-02-25.17-09-55.fa5f395c-8fe7-4f2d-a198-2be5d174601e;

-2024-02-25.17-12-58.76-40f0-a29b-c0c83efd2ad8, які від копійовані на оптичний носій інформації типу DVD-R диску марки «Videx» - після вступу вироку в законну силу залишити при матеріалах справи;

2.Виписку по банківській картці від 29.02.2024 на 2 арк. - після вступу вироку в законну силу залишити при матеріалах справи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Роз`яснити потерпілим, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: