Провадження № 1-кс/537/577/2024
Справа № 537/3414/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2024 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,

установив:

До слідчого судді звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою відповідно до якої останній просить поновити строк оскарження постанови дізнавача СД ВП№1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 18.06.2024 про закриття про закриття кримінального провадження №0000175 від 07.06.2024 року; скасувати постанову дізнавача СД ВП№1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 18.06.2024 року про закриття кримінального провадження №0000175 від 07.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що 06.06.2024 близько 11:10 год. в приміщенні магазину з товарами для дітей, що заадресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 було нанесено удар в правий бік живота ОСОБА_6 . Від отриманого удару ОСОБА_4 відчула сильний біль та погіршення стану здоров?я. В подальшому ОСОБА_4 змушена була звернутися до правоохоронних органів із заявою про заподіяння їй тілесних ушкоджень. За фактом звернення ОСОБА_4 до Кременчуцького РУП ГУ НП вПолтавській області 07.06.2024 СД ВП№1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000175 за ч. 1 ст. 125 КК України. В ході проведення дізнання в даному кримінальному провадженні було визнано потерпілою та допитано ОСОБА_7 , проведено СМЕ, опитано ОСОБА_6 . Також потерпілою було надано відеозапис із камери відеоспостереження, на якому, видно, як ОСОБА_6 агресивно поводив себе та як останній здійснив рух рукою в область живота потерпілої. За наслідками проведеного досудового розслідування 18.06.2024 року вказане кримінальне провадження було закрите дізнавачем на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Своє рішення дізнавач мотивував тим, що опитаний ОСОБА_6 підтвердив факт конфлікту між ним та ОСОБА_7 через постійне відкриття останньою вхідних дверей до приміщення, в той час, як у них в приміщенні салону «Апаратної Косметологі» працює кондиціонер. Проте заперечив факт нанесення будь-яких тілесних ушкоджень заявниці. Також, дізнавач вказав на те, що згідно висновку СМЕ №660 від 12.06.2024 у ОСОБА_4 не виявлено будь-яких тілесних ушкоджень. На підставі зібраних доказів дізнавач СД ВП№1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області 18.06.2024 виніс постанову про закриття кримінального провадження з підстав п.2 ч.1 ст. 284 КПК України (за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення). З такими висновками органу досудового розслідування потерпіла ОСОБА_7 не погоджується, оскільки під час проведення дізнання у вказаному кримінальному провадженні дізнавачем не були допитані безпосередні свідки конфлікту та нанесенння удару, продавці, які перебували в приміщенні магазину, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які можуть розповісти про обставини конфлікту 06.06.2024 року в приміщенні вказаного вище дитячого магазину та про поведінку ОСОБА_6 по відношенню до потерпілої. Скаржник зазначає, що відсутність тілесних ушкоджень у потерпілої жодним чином не свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 . Статтею 126 КК України передбачена кримінальна відповідальність за нанесення побоїв та мордувань. Зокрема ч.1 цієї статті передбачена відповідальність за умисне завдання ударів, побоїв або вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень. Скаржник зазначив, що закриваючи кримінальне провадження №0000175 за ч.1 ст.125 КК України від 07.06.2024 дізнавач СД ВП№1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 не звернула увагу на вказані вище вимоги закони, що відсутність тілесного ушкодження на тілі потерпілої за наявності факту заподіяння болісного удару по тілу потерпілої (в даному випадку молодої жінки) в присутності свідків (які дізнавачем не допитані), може мати іншу кваліфікацію ніж попередня, ч.1 ст. 125 КК України, а саме за ч.1 ст. 126 КК України. Враховуючи вищевикладене, адвокат ОСОБА_3 вважає, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято дізнавчаем передчасно, без перевірки обставин, на які вказує потерпіла ОСОБА_7 , без допиту безпосередніх свідків події 06.06.2024 року, які в момент конфлікту перебували в приміщенні магазину дитячих іграшок, де відбувався конфлікт, у зв`язку з чим звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Скаржник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримав в повному обсязі з підстав у ній зазначених.

Дізнавач СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, надала слідчому судді матеріали кримінального провадження №0000175, що були витребувані ухвалою від 03.07.2024 .

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши скаржника, дослідивши наявні матеріли поданої скарги, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, 27.06.2024 адвокат ОСОБА_3 звернуся до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 18.06.2024, тобто у встановлений законом строк. Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28.06.2024 зазначену скаргу було повернуто адвокату ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю в останнього повноважень, як представника для звернення до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області. Зазначена ухвала була отримана скаржником 01.07.2024 та в це й же день ОСОБА_3 повторно звернуся до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 18.06.2024

Враховуючи те, що скаржник фактично у визначений законом строк звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що даний строк поновленню не підлягає, оскільки він скаржником не пропущений.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно вимог ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що дізнавач СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 проводила досудове розслідування кримінального провадження №0000175 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2024, правова кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що 07.06.2024 за заявою ОСОБА_4 внесено відомості наступного змісту: «06.06.2024 близько 11:10 год. за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особана грунті раптово виниклих неприязних відносин нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Постановою від 18.06.2024 зазначене кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Обґрунтовуючи постанову, дізнавач СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 посилала на те, що у кримінальному провадженні №0000175, внесеному до ЄРДР 07.06.2024, встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки згідно висновку експерта №660 від 12.06.2024 у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не виявлено.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з ч. 1 ст. 401 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другоюцієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проаналізувавши оскаржувану постанову, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000175, слідчий суддя вважає, що дана постанова не містить обґрунтованих висновків про встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування не було здійснено необхідних дій для належного встановлення всіх обставин провадження, не виконано вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження цих обставин і надання їм відповідної оцінки.

Отже, з матеріалів кримінального провадження №0000175 вбачається, що під час проведення досудового розслідування не було проведено повне, всебічне та неупередженедослідженняобставинданогокримінальногоправопорушення.

Окрім того, в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження не містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як слідує з положень ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні з розгляду скарги не було встановлено доказів, які б підтверджували, що обставини даного кримінального провадження досліджено всебічно та повно, в зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що постанову про закриття кримінального провадження винесено передчасно, без наявності для того законних та обґрунтованих підстав.

Отже, скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 18.06.2024 про закриття кримінального провадження № 0000175 від 07.06.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 10.07.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1