Єдиний унікальний номер справи 185/2030/24
Провадження № 1-кп/185/640/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000144 від 25.01.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

24 січня 2024 року о 17.37 годині обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW 520і», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.12.2023 року, грубо порушуючи вимоги п.18.4 ПДР України, відповідно до якого: «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах руху, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити свій рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», рухаючись в крайній лівій смузі руху зі швидкістю близько 50 км/год. по АДРЕСА_2 , яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку з боку м.Донецька у напрямку м.Дніпро, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться напроти будинку АДРЕСА_2 , де у вказаний час, попереду, відносно напрямку вказаного транспортного засобу, з лівого узбіччя на пішохідний перехід, який позначений по ходу його руху дорожнім знаком 5.38.1. ПДР України «Пішохідний перехід», через проїзну частину вищевказаної вулиці вийшла потерпіла ОСОБА_5 , яка у темпі кроку почала перетинати вказану проїзну частину, рухаючись зліва направо відносно напрямку руху вищевказаного автомобіля.

Під час руху обвинувачений ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, рухаючись у зоні дії дорожнього знаку 5.38.1. «Пішохідний перехід», ігноруючи його вимогу, наближався до пішохідного переходу, по якому рухалась потерпіла ОСОБА_5 , де відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю інших транспортних засобів, в результаті чого обвинувачений ОСОБА_3 перед нерегульованим пішохідним переходом змінив смугу свого руху, перестроївшись у крайню праву смугу руху, та продовжив рух, виїжджаючи на нерегульований пішохідний перехід. При здійсненні у зазначених умовах подальшого руху обвинувачений ОСОБА_3 несвоєчасно виявив на смузі свого руху потерпілу ОСОБА_5 та на пішохідному переході допустив наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля на останню. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно тяжке тілесне ушкодження.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 18.4 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 20-го ступеню, перелому основи черепа (ПЧЯ, великого крила клиноподібної кістки та верхньої стінки орбіти справа), підшкірної гематоми в лобній ділянці справа, саден та гематоми обличчя справа, саден правої вушної раковини, забійної рани підборіддя, саден правого променево-зап`ясного суглобу, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, суду пояснив, що 24.01.2024 року ввечері він рухався по вул.Дніпровська м.Павлограда в крайній лівій смузі руху по напрямку з м.Донецька в напрямку м.Дніпра зі швидкістю 50 км/год. в щільному потоці. Під`їдаючи до міської лікарні №4, він побачив, що попереду їдучий автомобіль став різко гальмувати. Щоб не допустити зіткнення він змінив напрямок руху, перемістився в крайню праву смугу руху та став гальмувати. В цей момент на пішохідному переході була потерпіла. Автомобіль одразу не вдалось зупинити, в результаті чого лівою частиною транспортного засобу він допустив наїзд на пішохода. Зупинившись, він вибіг з автомобіля до потерпілої, в неї розпочалась кровотеча. Він викликав швидку та поліцію, перебував поруч з потерпілою до приїзду швидкої. В скоєному щиро кається, просить не позбавляти його волі. Потерпілій матеріально допомагав під час лікування, компенсував завдану шкоду. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що 24.01.2024 року ввечері вона приїхала на маршрутному транспортному засобі до зупинки, неподалік міської лікарні №4. Останнє, що пригадує, що вона стала переходити проїзну частину по пішохідному переходу. Прийшла до тями в лікарні. В результаті наїзду вона отримала тяжкі тілесні ушкодження. До обвинуваченого вона ніяких претензій не має, останній повністю оплатив лікування та матеріально компенсував спричинену шкоду. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини вона не оспорює. При визначені покарання обвинуваченому просить не позбавляти останнього волі та права керування транспортними засобами.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - доведена повністю та підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії тяжкого злочину, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, думки потерпілої, яка наполягає на призначенні покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та права керування транспортними засобами, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні вагітну дружину, свою вину визнав, добровільно відшкодував потерпілій збитки, наявності пом`якшуючих його покарання обставин, відсутності обтяжуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України без призначення додаткового покарання, та із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводились криміналістичні експертизи загальною вартістю 4543.68 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 4543.68 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

У відповідності вимог ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений на автомобіль марки «BMW 520і», державний номерний знак НОМЕР_1 , - в даному провадженні після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 4543.68 гривень.

Речові докази:

- автомобіль марки «BMW 520і», державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на зберігання до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили повернути обвинуваченому;

- DVD-диск із записом ДТП, наданий виконкомом Павлоградської міської ради, який долучено до матеріалів кримінального провадження, - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- медичні картки, які були вилучені з КНП «ПЛІЛ» ПМР на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 29 арк. та з КП «Дніпровська клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 16 арк., які зберігаються в приміщенні Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили повернути за належністю.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.01.2024 року на автомобіль марки «BMW 520і», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1