Провадження № 1-кп/947/634/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2024 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в м.Одесі у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000438 від 10.07.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Одесі, громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2023 року приблизно о 14:00 ОСОБА_3 перебуваючи в житловій кімнаті будинку АДРЕСА_1 , де через раптово виниклі особисті неприязні відносини між нимта ОСОБА_6 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, виникла сварка, яка переросла в бійку. Під час зазначеної бійки ОСОБА_3 , взявши в праву руку зі столу кухонний ніж яким умисно маючи намір направлений на спричинення тілесних ушкоджень, наніс лезом даного ножа, який тримав у правій руці, лежачому на ліжку ОСОБА_6 удар в живіт, тобто в область розташування життєво важливих органів, спричинивши тим самим ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани живота, яка проникла в черевну порожнину, без пошкоджень внутрішніх органів та супроводжувалась кровотечею (50 мл крові) в черевну порожнину, а потім ОСОБА_6 схопився з ліжка та почав руками виштовхувати ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_1 , після чого на кухні будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , маючи намір направлений на спричинення тілесних ушкоджень, наніс стоячому перед ним ОСОБА_6 удар лезом вказаного ножа, що тримав у правій руці, в праву половину грудної клітини, тобто в область розташування життєво важливих органів, спричинивши ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани правої половини грудної клітини, яка проникла в праву плевральну порожнину і супроводжувалася потраплянням повітря та кровотечею (600 мл крові) в праву плевральну порожнину, у зв`язку із чим останній був доставлений до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради, де йому була надана невідкладна медична допомога.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, не визнав, вважаючи невірною кваліфікацію його діяння, та пояснив суду, що приблизно в кінці червня 2023 року він разом з потерпілим ОСОБА_6 відпочивали на прилеглій до будинку території по АДРЕСА_1 . В стані алкогольного сп`яніння у них відбувся конфлікт в ході якого розпочалась бійка. ОСОБА_3 взяв ніж, який він приніс зі свого будинку, щоб нарізати хліб, та в ході сварки наніс удар ОСОБА_6 , який в цей момент сидів поруч на ліжку за столом. Спричинивши останньому тілесні ушкодження та побачивши кров, ОСОБА_3 зупинився. Після чого потерпілий ОСОБА_6 продовжуючи сварку. почав виштовхувати його з будинку, та в цей час він наніс ще один удар ножем потерпілому, який залишився в свідомості та попрямував у будинок. Він залишив будинок ОСОБА_6 . Після чого він, зрозумівши, що накоїв, особисто викликав поліцію та швидку допомогу, яка забрала потерпілого до лікарні, де він перебував декілька днів.

Крім того, обвинувачений зазначив, що наміру вбивати ОСОБА_6 не мав, під час бійки він мав можливість продовжити наносити удари ножем потерпілому, так як йому ніщо не заважало зробити це, однак не хотів цього. Він визнає свою вину в нанесенні ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, розкаюється у вчиненому. Вся шкода, яка була завдана потерпілому, відшкодована ним в повному обсязі.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у закиданні потерпілому ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що він перебуває в дружніх стосунках з обвинуваченим, вони тривалий проживають по сусідству. 10.07.2023 року він та ОСОБА_3 перебували у нього дома та вживали спиртні напої. В ході розмови між ними сталася сварка, яка переросла у боротьбу. Під час боротьби він виштовхав ОСОБА_3 зі свого будинку та потім помітив на собі кров та тілесні ушкодження. Крім нього та ОСОБА_3 в будинку нікого не було, та їх ніхто не зупиняв Під час сварки ОСОБА_3 не погрожував йому вбивством та не висловлював таких намірів. На теперішній час вони з ОСОБА_3 постійно спілкуються, останній повністю сплатив за його лікування та відшкодував завдану шкоду. Просив суд не застосовувати до ОСОБА_3 покарання пов`язане з позбавленням волі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що ОСОБА_3 він знає з дитинства, а потерпілого протягом 10-15 років, відтоді як вони стали сусідами. Йому відомо, що обвинувачений та потерпілий були у хороших відносинах, допомагали один одному. Проте одного разу виник конфлікт, під час якого відбулась бійка побутового характеру, нібито через ревнощі до певної жінки, після якого ті помирились. Він був понятим при проведенні обшуку у будинку обвинуваченого. На той момент він тільки прибув на місце події після роботи, де вже були швидка допомога та поліція. Сусіди розповіли, що раніше між обвинуваченим та потерпілим відбулась бійка, ОСОБА_3 уже був затриманий працівниками поліції. Під час обшуку зайшли на територію будинку, де був накритий стіл, на якому лежав ніж, який вилучили. Також, потерпілого, який перебував у свідомості, забрала швидка допомога. Через декілька днів його виписали з лікарні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що він був понятим при огляді місця події, після вчинення правопорушення. Під час проведення даного огляду було виявлено багато крові у всіх кімнатах будинку, тому працівниками поліції було взято змиви та зрізи для проведення експертизи. Він по приїзду медиків допоміг їм провести потерпілого до машини та зазначив, що останній на той момент був у свідомості, мав ножові поранення в області черевної порожнини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що він працюючи начальником відділу превенції у поліції, виконував свої обов`язки, коли йому зателефонував ОСОБА_3 і повідомив, що вбив людину. Він попросив ОСОБА_3 залишатись на місці, а сам в цей момент зателефонував до оператора 102. Коли він прибув на місце події, медики уже надавали потерпілому допомогу. Обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння. Йому було відомо, що раніше між потерпілим та обвинуваченим виник конфлікт.

Окрім показань обвинуваченого, потерпілого та свідків, судом були досліджені письмові докази по справі, якими також підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.07.2023 року, об`єктом огляду є будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ., де на підлозі виявлено плями бурого кольору. Перед входом до кімнати №1, виявлено занавіску на якій були плями бурого кольору.

Відповідно до протоколу огляду від 10.07.2023 року, об`єктом огляду є прибудинкова територія АДРЕСА_1 , де біля будинку розташований стіл на якому виявлено кухонний ніж з чорною рукояткою зі слідами бурого кольору на лезі.

Відповідно до протоколу медичного для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння від 11 липня 2023 року ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з висновком експерта № 1269 від 13.07.2023 року, кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься групи А (II) за ізосерологічною системою АВО (згідно ксерокопії медичної карти стаціонарного хворого № 8482/1123 МКЛ № 10 м.Одеси, завіреною слідчим). На марлевому тампоні зі змивом з підлоги кімнати № 2, вилученим під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_6 , який має означену групу крові за системою АВО.

Згідно з висновком експерта №1270 від 13.07.2023 року, кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься групи А (II) за ізосерологічною системою АВО (згідно ксерокопії медичної карти стаціонарного хворого № 8482/1123 МКЛ № 10 м.Одеси, завіреною слідчим). На марлевому тампоні зі змивом з підлоги кімнати № 3, вилученим під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_6 , який має означену групу крові за системою АВО.

Згідно з висновком експерта №1256 від 13.07.2023 року, кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А (II) за ізосерологічною системою АВО , згідно з копією медичної карти стаціонарного хворого №8482/ 1123, завіреною слідчим. На марлевому тампоні зі змивом , вилученим в ході огляду місця події з підлоги кімнати №2 будинку АДРЕСА_1 , знайдена кров людини, при встановленні групової приналежності якої виявлено антиген А, властивий групі А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО. Таким чином, не виключається можливість походження крові на дослідженому тампоні від особи ( осіб) з зазначеною груповою характеристикою, в тому числі від потерпілого ОСОБА_6 .

Згідно з висновком експерта №1304 від 13.07.2023 року, кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (згідно з ксерокопією медичної карти стаціонарного хворого №8482/ 1123 від 10.07.23 р., завіреною слідчим). На марлевому тампоні (1) зі змивом з правої руки

підозрюваного ОСОБА_3 (об`єкт №1 - маркування відділення ), вилученим 10.07.2023 року, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В системи АВО , що не виключає її походження від особи з даною групою крові , у тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 . На марлевому тампоні ( II) зі змивом з лівої руки підозрюваного ОСОБА_3 кров не знайдена.

Згідно з висновком експерта №1231 від 13.07.2023 року, кров підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до трупи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Згідно з висновком експерта №1268 від 13.07.2023 року, кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься групи А (II) за ізосерологічною системою АВО (згідно ксерокопії медична карти стаціонарного хворого № 8482/1123 МКЛ № 10 м. Одеси, завіреною слідчим). На марлевому тампоні зі змивом з коридору, вилученим під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_6 , який має означену групу крові за системою АВО.

Згідно з висновком експерта №1245 від 13.07.2023 року, кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (згідно з ксерокопією медичної карти стаціонарного хворого №8482/ 1123 від 10.07.23р., завіреною слідчим). На марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору, вилученим 10.07.2023 року в ході огляду місця події з підлоги кімнати №2 за адресою : АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В , що не виключає її походження від особи з даною групою крові за системою АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку експерта №354 від 13.07.2023 року, згідно ксерокопії довідки з медичної карти стаціонарного хворого № 8482/1123 громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та завіреної слідчим СВ відділу поліції № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_10 , його кров відноситься до групи А (II). На ножі кухонному, вилученому 10.07.2023 року в ході обшуку будинку АДРЕСА_1 , в об`єкті № 1 (нумерація відділення судово-медичної цитології) знайдена кров та цитологічним дослідженням встановлена її належність особі (особам) чоловічої генетичної статі. При визначені групової належності крові виявлені антиген А та ізогемаглютинін анти-В ізосерологічної системи АВ0, які властиві групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає походження крові на ножі від чоловіка (чоловіків) з вищевказаною групою крові, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 .

Згідно з висновком експерта №1272 від 13.07.2023 року, кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (згідно з ксерокопією Медичної карти стаціонарного хворого №8482/1123 від 10.07.2023р., завіреною слідчим). На сорочці (об`єкти №1-3) та шортах (об`єкти №7,8) підозрюваного ОСОБА_3 знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлений антиген А (ізогемаглютиніни не виявлені), властивий групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає її походження від особи з даною групою крові за системою АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 .

Згідно з висновком експерта №1303 від 13.07.2023 року, кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (згідно з ксерокопією медичної карти стаціонарного хворого

№8482/ 1123 від 10.07.23р., завіреною слідчим ). На марлевому тампоні зі змивом, з кімнати №4, вилученим 10.07.2023 року, при огляді місця події за адресою : АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В системи АВО , що не виключає її походження від особи з даною групою крові , в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 .

Згідно з висновком експерта №1309 від 13.07.2023 року, кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО ( згідно з ксерокопією медичної карти стаціонарного хворого №8482/ 1123 від 10.07.23р., завіреною слідчим). На марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору, вилученим 10.07.2023 року в ході огляду місця події з підлоги кухні за адресою : АДРЕСА_1 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В , що не виключає її походження від особи з даною групою крові за системою АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 .

Згідно з висновком експерта №1246 від 10.08.2023 року, за даними медичної карти стаціонарного хворого № 8482/1123 КНП «МКЛ № 10» ОМР у гр-на ОСОБА_6 були виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана живота, яка проникала в черевну порожнину, без пошкоджень внутрішніх органів та супроводжувалась кровотечею (50 мл крові) в черевну порожнину, колото-різана рана правої половини грудної клітини, яка проникала в праву плевральну порожнину і супроводжувалася потраплянням повітря та кровотечею (600 мл крові) в праву плевральну порожнину. Дані ушкодження утворилися від 2-х разової ударної дії колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа при його зануреннях в тіло. Положення тіла громадянина ОСОБА_6 в момент отримання ним тілесних ушкоджень могло бути самим різним і в процесі заподіяння ушкоджень могло змінюватися. На підставі наявних даних встановити точне взаєморозташування потерпілого і особи, яка заподіяла ушкодження, не представляється можливим. Однак, з урахуванням локалізації ушкоджень можна судити, що дія травмуючої сили була направлена до правої передньо-бічної ділянки грудної клітки та до передньої поверхні верхньої третини живота ліворуч. Встановити послідовність нанесення ушкоджень не представляється можливим. Наявні ушкодження виникли незадовго до звернення громадянина ОСОБА_6 до лікувального закладу, і таким чином могли бути заподіяні 10.07.2023 року. Вказані ушкодження, як в сукупності, так і кожне окремо, за ознакою небезпеки для життя, згідно п.2.1.3 «й»,«к» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком експерта №448 від 07.09.2023 року, рівень інтелектуального розвитку підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає середньої норми для його вікової групи. У випробуваного немає якихось виражених «загострень» характерологічних рис (немає акцентуації характеру), немає підвищеної агресивності, жорстокості. Зазначені індивідуально-психологічні, особистісні особливості не знижували підконтрольність його поведінки свідомості, не зумовлювали вчинення протиправних діянь, в яких він підозрюється, не могли суттєво вплинути на його поведінку при скоєнні інкримінованого йому діяння. ОСОБА_3 здатний правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати щодо них правильні показання. Підозрюваний ОСОБА_3 під час вчинення інкримінованого йому діяння перебував у стані алкогольного сп`яніння, яке спотворює «фізіологічність» перебігу психічних процесів і, тим самим, виключає можливість виникнення будь-якого емоційного стану типу стрес, емоційне напруження, фрустрація, фізіологічний афект. Тобто, випробуваний ОСОБА_3 в момент вчинення інкримінованого йому діяння не перебував у стані фізіологічного афекту. Підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в момент вчинення кримінального правопорушення не страждав хронічним психічним захворюванням, іншим хворобливим психічним розладом, недоумством. Перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даний час не страждає хронічним психічним захворюванням, іншим хворобливим психічним розладом, недоумством, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не потребує застосуванні до нього примусових заходив медичного характеру.

Відповідно до протоколу огляду речових доказів від 26.09.2023 року, об`єктом огляду є DVD-R - диск сріблястий, з написом «digital stock», об`ємом 4.7 GB, на я кому загальний вигляд зйомки камерою нагрудного відео реєстратора співробітників БПОП ГУНП в Одеській області, у складі екіпажу «СКІФ-810», які виїжджали на місце події; що мало місце 10.07.2023 року приблизно о 14:00 год. у АДРЕСА_1 . Зйомкою зафіксовано обставини після приїзду екіпажу «СКІФ-810» на місце вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним, відповідають показанням обвинуваченого, та свідків по справі.

Дані наведених процесуальних документів, та на підставі сукупності доказів встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування.

Суд, керуючись ст.94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні діяння, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним.

На досудовому слідстві дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

Разом з цим, проаналізувавши в сукупності вищенаведені докази, користуючись своїм правом, визначеним ст.337 КПК України, суд вважає за необхідне вийти за межі висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, враховуючи, що це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження та викликано необхідністю надання правильної правової кваліфікації діям обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення відповідного злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Згідно з частиною другою статті 24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи при дослідженні доказів суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема: враховується спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки, про що також зазначено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду України від 08.02.2005 року, 19.08.2009 року та постанові Верховного Суду України від 31.01.2013 року по справі №5-32кс12, при цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.455, ч.1 ст.458 КПК України, висновки Верховного суду України є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму закону, та для всіх судів України.

За встановлених у даній справі обставин ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_6 були знайомі та неодноразово розпивали разом алкогольні напої, однак явно неприязних відносин між зазначеними особами не було, конфлікт виник спонтанно, на побутовому ґрунті. Одразу ж після завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 було вжито заходів, щоб відвернути настання для потерпілого шкідливих наслідків: викликано швидку медичну допомогу та потерпілого госпіталізували до медичного закладу.

Після нанесення ножових поранень ОСОБА_3 мав реальну можливість продовжити власні злочинні дії, водночас він цього не зробив. Фактично продовженню злочинних дій, за наявності намірів на позбавлення життя ОСОБА_6 обвинуваченому ніщо не заважало.

Вказані обставини з достовірністю встановлені у судовому засіданні та підтверджуються показаннями обвинуваченого, потерпілого та матеріалами справи.

Таким чином, наведені вище обставини, свідчать про наявність у ОСОБА_3 умислу саме на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень на ґрунті особистих неприязних стосунків, а тому доводи обвинувачення про не доведення ОСОБА_3 своїх злочинних намірів на умисне вбивство потерпілого до кінця по незалежним від нього обставинам є необґрунтованими, оскільки об`єктивно не підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

За таких обставин суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 неправильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

Оскільки ОСОБА_3 фактично вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке за об`єктивною стороною являє собою посягання на здоров`я особи, тому завдання тілесних ушкоджень предметом, що придатний заподіяти значної шкоди здоров`ю потерпілого, а також встановлена судом локалізація причинених ушкоджень, психічне ставлення винного до вчинюваної дії та її наслідків, свідчить про направленість умислу обвинуваченого саме на спричинення потерпілому невизначеного тілесного ушкодження (в тому числі яким могло бути і тяжке тілесне ушкодження).

Суд враховує, що відповідальність за ст.121 КК України настає й у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, а фактично було спричинено тяжке тілесне ушкодження.

Враховуючи наведені обставини, дії ОСОБА_3 кваліфікуються судом за ч.1 ст.121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент його заподіяння.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, судом визнано щире каяття у заподіянні тілесних ушкоджень іншій особі. Активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч.1 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю та розкаявся у скоєному, усвідомив суспільну небезпеку свого діяння, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдану ним шкоду, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, те, що обвинувачений раніше не судимий, тому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Потерпілим цивільний позов не заявлено, у зв`язку із відсутністю будь-яких вимог матеріального або морального характеру.

Постановою слідчого від 11.07.2023 року речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000438, визнано кухонний ніж з чорною рукояткою та плямами бурого кольору, сорочку біло-синього кольору фірми « Thomas», шорти чорного кольору з білими вставками по бокам.

Постановою слідчого від 26.09.2023 року, речовим доказом у кримінальному провадженні №0000438 від 10.07.2023 року, визнано DVD-R - диск сріблястий, з написом «digital stock», об`ємом 4.7 GB, на якому містяться відео записи з нагрудного відео реєстратора співробітників БПОП ГУНП в Одеській області, у складі екіпажу «СКІФ-810», які виїжджали на місце події, що мало місце 10.07.2023 року приблизно о 14:00 год. у АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі: DVD-R - диск сріблястий, з написом «digital stock», об`ємом 4.7 GB, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі, а саме кухонний ніж з чорною рукояткою та плямами бурого кольору, сорочку біло-синього кольору фірми «Thomas», шорти чорного кольору з білими вставками по бокам, після набрання вироком законної сили знищити.

Ухвалою судді від 11.07.2023 року накладено арешт на кухонний ніж з чорною рукояткою та плямами бурого кольору, сорочку біло-синього кольору фірми « Thomas», шорти чорного кольору з білими вставками по бокам.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 11.07.2023 року на кухонний ніж з чорною рукояткою та плямами бурого кольору, сорочку біло-синього кольору фірми «Thomas», шорти чорного кольору з білими вставками по бокам підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 11.07.2023 року на кухонний ніж з чорною рукояткою та плямами бурого кольору, сорочку біло-синього кольору фірми «Thomas», шорти чорного кольору з білими вставками по бокам.

Речові докази: DVD-R - диск сріблястий, з написом «digital stock», об`ємом 4.7 GB, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження, а кухонний ніж з чорною рукояткою та плямами бурого кольору, сорочку біло-синього кольору фірми «Thomas», шорти чорного кольору з білими вставками по бокам, після набрання вироком законної сили знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1