Справа № 496/1701/24
Провадження № 1-кс/496/840/24
У Х В А Л А

11 березня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання старшого дізнавача СД Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000241 від 04.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з вказанім клопотанням. Своє клопотання мотивував тим, що 04.03.2024 року до ЧЧ Одеського РУП №2 надійшло рапорт дізнавача СД Одеського РУП №2 ОСОБА_4 про те, що в ході розгляду матеріалів ЄО-3126 було встановлено що за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, 49 км автодороги «Одеса-Рені», на пункті пропуску «Маяки», громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівникам СБУ пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 18.01.2023 року та довідку ВЛК №215/624 від 18.01.2023 року видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на своє ім`я з явними ознаками підробки (ЄО-3200). В подальшому, 02.03.2024 року у період часу з 20:51 по 20:56 год., за участі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено огляд місця події на території контрольно прикордонного посту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований на ІНФОРМАЦІЯ_4 ), в ході якого виявлено та вилучено: довідку ВЛК №215/614 від 18.01.2023 року видану ІНФОРМАЦІЯ_2 заповнену на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 18.01.2023 року видану ІНФОРМАЦІЯ_2 заповнену на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вищевказані вилучені документи під час проведення зазначеного вище огляду місця події запаковано до сейф пакету Національної поліції України за №PSP2093467. Вилучене майно, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 18.01.2023 року та довідка ВЛК №215/614 від 18.01.2023 року видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належало та знаходилося при собі у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Допитаний як свідок співробітник СБУ пояснив, що 02.03.2024 року за адресою АДРЕСА_1 було на пункті пропуску під час перевірки документів у ОСОБА_5 , який з метою перетину державного кордону України пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на його ім`я та під час перевірки було встановлено, що вказані документи мають ознаки підробки, а саме, при огляді співробітником СБУ наданих документів встановлено, що документи заповнені не в повному обсязі, на ТПВ відсутній штрих-код та він-код, в базі «Оберіг» особа придатна до мобілізації. Беручи до уваги той факт, що вищевказані виявлені та вилучені документи містять сліди скоєння кримінального правопорушення, а також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, 04.03.2024 року дізнавачем винесено постанову про визнання вищевказаних документів речовими доказами під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. З метою недопущення пошкодження, знищення, псування, перетворення, відчуження вищевказаних вилучених документів, які визнано речовими доказами, за для виконання завдання та дотримання загальних засад кримінального провадження, виявлення та фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення за допомогою проведення відповідних слідчих дій, судових експертиз, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Дізнавач до судового засідання не з`явився, в прохальній частині клопотання просив розглядати клопотання у його відсутність та у відсутність прокурора.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З п.4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України вбачається, що дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до постанови дізнавача від 04.03.2024 року, зазначені речі визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що зазначені документи відповідають вимогам ст. 98 КПК України, як матеріальний об`єкт, який був предметом кримінального правопорушення, а тому є підстави для задоволення клопотання. Крім того, в інтересах встановлення істини по справі необхідно проведення експертного дослідження, у зв`язку з чим необхідне збереження стану речей на момент вилучення, тобто суд вважає за необхідне застосувати заборону користування та розпорядження до речей.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого дізнавача СД Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на документи, які виявлені та вилучені під час огляду місця події, який проведено 02.03.2024 року у період часу з 20:51 по 20:56 год. на території контрольно прикордонного посту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташованого на ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а саме на: довідку ВЛК №215/614 від 18.01.2023 року видану ІНФОРМАЦІЯ_2 заповнену на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 18.01.2023 року видану ІНФОРМАЦІЯ_2 заповнену на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1