Справа № 944/462/24
Провадження №1-кп/944/805/24
16.04.2024 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367 КК України,
за обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у 2008 році перебуваючи на посаді голови Наконечнянської сільської ради Яворівського району Львівської області, будучи службовою особою, вчинив неналежне виконання службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого було завдано істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, за наступних обставин.
У своїй службовій діяльності ОСОБА_4 , як представник влади, повинен керуватись Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні» , а також іншими нормативними актами України.
Згідно з ст. 12 цього Закону, голова сільської ради є посадовою особою органу місцевого самоврядування.
Обіймаючи посаду голови Наконечнянської сільської ради Яворівського району, ОСОБА_4 здійснював функції пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, тобто, згідно п.1 примітки до ст.364 КК України, був службовою особою.
Всупереч окресленим вимогам законодавства, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді голови Наконечнянської сільської ради Яворівського району, будучи. службовою особою, у 2008 році, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись на своєму робочому місці в адміністративному приміщенні Наконечнянської сільської ради Яворівського району, що за адресою: с.Наконечне Друге Яворівського району Львівської області, вчинив службову недбалість, шляхом неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, яка виразилося у тому, що він маючи реальну можливість перевірити достовірність внесених даних щодо площі земельної ділянки переданої рішенням сесії Наконечнянської сільської ради Яворівського району №298 від 23.01.2006 у власність ОСОБА_5 для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1 , згідно якого площа вказаної ділянки становила 0,20 га, натомість завірив власним підписом та скріпив відтиском печатки Наконечнянської сільської ради Яворівського району копію рішення №298 від 23.01.2006, яким передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0.25 га для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1 .
В подальшому, ОСОБА_4 зазначене рішення було видано ОСОБА_5 на підставі якого остання виготовила державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №515499 від 04.06.2008.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_6 з комунальної власності незаконно вибула у приватну власність ОСОБА_5 земельна ділянка площею 0,05 га, ринкова вартість якої на момент передачі у власність становила 31 000 грн, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні службової недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України (в редакції, яка була чинною на момент вчинення злочину).
Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у 2008 році перебуваючи на посаді голови Наконечнянської сільської ради Яворівського району Львівської області, будучи службовою особою, вчинив неналежне виконання службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого було завдано істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, за наступних обставин.
У своїй службовій діяльності ОСОБА_4 , як представник влади, повинен керуватись Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні» , а також іншими нормативними актами України.
Згідно ст. 12 цього Закону, голова сільської ради є посадовою особою органу місцевого самоврядування.
Обіймаючи посаду голови Наконечнянської сільської ради Яворівського району, ОСОБА_4 здійснював функції пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, тобто, згідно п.1 примітки до ст.364 КК України, був службовою особою.
Всупереч окресленим вимогам законодавства, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді голови Наконечнянської сільської ради Яворівського району, будучи службовою особою, у 2008 році, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись на своєму робочому місці в адміністративному приміщенні Наконечнянської сільської ради Яворівського району, що за адресою с. Наконечне Друге Яворівського району Львівської області, вчинив службову недбалість, шляхом неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, яка виразилося у тому, що він маючи реальну можливість перевірити достовірність внесених даних щодо площі земельної ділянки переданої рішенням сесії Наконечнянської сільської ради Яворівського району №233 від 04.08.2005 у власність ОСОБА_7 для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1 , згідно якого площа вказаної ділянки становила 0,12 га, натомість завірив власним підписом та скріпив відтиском печатки Наконечнянської сільської ради Яворівського району копію рішення №233 від 04.08.2005, яким передано у власність ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0.20 га для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1 .
В подальшому, ОСОБА_4 зазначене рішення було видано ОСОБА_7 на підставі якого останній виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №448748 від 13.08.2008.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_6 з комунальної власності незаконно вибула у приватну власність ОСОБА_7 земельна ділянка площею 0.08 га, ринкова вартість якої на момент передачі у власність становила 49 600 грн, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні службової недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України (в редакції, яка була чинною на момент вчинення злочину).
16.04.2024 від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки з дня вчинення правопорушень пройшло понад 5 років, а згідно статті 12 КК України кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.367 КК України, за яким він обвинувачується відносяться до злочинів невеликої тяжкості. Беручи до уваги час вчинення інкримінованого діяння - він має бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 п.2 ст.49 КК України, а відкрите провадження закрито.
Суд, в порядку визначеному КПК України, роз`яснив обвинуваченому суть обвинувачення за ч.1 ст.367 КК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, які є нереабілітуючі, та право заперечувати проти закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі вимог ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення даного клопотання та надала суду вимогу УІАП ГУ НП у Львівській області щодо обвинуваченого, з якої вбачається, що останній нового кримінального правопорушення не вчинив.
Представник потерпілого Яворівської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Згідно з п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8, 10 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.
Статею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Згідно з обвинувального акта кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченим у 2008 році.
Відповідно до ч.1 ст.367 КК України, службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, -карається штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Відповідно до вимог ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.367 КК України є нетяжкими злочинами (на час вчинення кримінальних правопорушеннь відносились до злочинів невеликої тяжкості).
Згідно з п.3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно невизнання особою вини не є перешкодою для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили, та Постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 552/5595/18 (провадження № 51-5289км19), звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
У ч.3 ст.4 КК України, зазначено, що часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
У відповідності до вимог ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.
Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №192/3301/16-к від 25.02.2021.
Враховуючи те, що на час розгляду в суді кримінального провадження спливли строки давності, також відсутні відомості про зупинення строку притягнення до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що є всі підстави звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження про обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367 КК України, закрити.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений Яворівською окружною прокуратурою Львівської області цивільний позов необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.
Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно слід скасувати.
Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 314 КПК України, суд,
клопотання ОСОБА_4 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367 КК України на підставі вимог ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов Яворівської окружної прокуратури Львівської області до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями - залишити без розгляду.
Роз`яснити цивільному позивачу, що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- вилучені у Архівному відділі Яворівської районної державної адміністрації оригінал рішення Наконечнянської сільської ради Яворівського району Львівської області №233 від 04.08.2005 про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_7 , площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 та оригінал рішення Наконечнянською сільською радою Яворівського району Львівської області №298 від 23.01.2006 про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5 , площею 0,20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 - повернути Архівному відділу Яворівської районної державної адміністрації;
- вилучені у Відділі №7 у Яворівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області оригінал технічної документації із землеустрою щодо видачі державного акта на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_7 , площею 0,2000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_1 та оригінал державного акту па право власності на зазначену земельну ділянку ЯД №448748 від 13.08.2008 та оригінал технічної документації із землеустрою щодо видачі державного акта на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_5 , площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель АДРЕСА_1 та оригінал державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку ЯД №515499 від 04.06.2008 повернути Відділу №7 у Яворівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1