єдиний унікальний номер справи 546/466/24
номер провадження 1-кп/546/83/24
ВИРОК

іменем України

04 липня 2024 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка Полтавської області угоду про визнання винуватості від 03.06.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 19.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Коржі Решетилівського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого середньо-спеціальну освіту, працюючого слюсарем з ремонту колісних транспортних засобів у ТОВ «СКП «СІЛЬКОМУНГОСП», одруженого, маючого на утриманні дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

УСТАНОВИВ:

18.03.2024 о 17 год. 06 хв. поряд зі станцією технічного обслуговування, розташованої, по АДРЕСА_2 на ділянці дороги «Решетилівка-Царичанка-Дніпро» в напрямку м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, інспектором з РПП СПД №1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , який відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою, яка обіймає постійно в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій і призначений на вказану посаду відповідно до наказу начальника ГУНП в Полтавській області №61 о/с від 02.02.2021, виконуючи посадову інструкцію інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, в обов`язки якого входить самостійне виявлення та припинення адміністративних правопорушень у випадках передбачених законодавством, під час несення служби у складі екіпажу, виявлено факт вчинення громадянином ОСОБА_9 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке виразилося в спілкуванні по мобільному телефону під час керування трактором колісним «Беларус» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, під час спілкування працівника поліції з ОСОБА_5 , останній надав для перевірки посвідчення тракториста-машиніста з явними ознаками підробки, про що був поінформований поліцейським. У подальшому, ОСОБА_5 18.03.2024 близько 17 год. 08 хв., перебуваючи поряд зі станцією технічного обслуговування, розташованої, по АДРЕСА_2 неподалік від с. Хоружі Полтавського району в напрямку м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області на ділянці дороги «Решетилівка-Царичанка-Дніпро», маючи бажання та єдиний намір, спрямований на висловлення пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, в усній формі звернувся до працівника поліції, а саме до інспектора з РПП СПД №1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 з пропозицією надання йому неправомірної вигоди грошових коштів у сумі 4000 гривень за не вчинення співробітником поліції відносно нього дій з використанням наданого поліцейським службового становища, а саме за не винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України щодо ОСОБА_5 , а також за не вжиття заходів до виклику СОГ на місце події за фактом використання посвідчення тракториста-машиніста, яке містить ознаки підробки, тобто невчинення дій, передбачених п.п. 3, 7 Розділу 2 Посадової інструкції інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області та ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, отже здійснив пропозицію надати неправомірну вигоду службовій особі.

У відповідь інспектор з РПП СПД №1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 попередив ОСОБА_5 про передбачену законом кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі, однак ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаний час та місці, керуючись раніше виниклим умислом на надання інспектору з РПП СПД №1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 неправомірної вигоди, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжив висловлювати інспектору з РПП СПД №1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 пропозицію надання йому неправомірної вигоди грошових коштів у сумі 4000 гривень.

Цими діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, певних дій з використанням наданого їй службового становища.

03.06.2024 між прокурором Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у рамках кримінального провадження, внесеного 19.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні в обсязі викладеному в підозрі від 08.04.2024. Сторони досягли відповідних домовленостей, з урахуванням особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що 03.06.2024 між нею та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угоду про визнання винуватості, угода відповідає положенням КПК України, укладена добровільно, без застосування примусу, погроз, за участю захисника. Просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України визнав повністю, зазначив що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають дійсності, і він їх в повному обсязі визнає, негативно ставиться до вчиненого, щиро кається. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості. Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, наслідки невиконання умов угоди. Працює і має можливість сплатити штраф.

Захисник у підготовчому судовому засіданні вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та його підзахисним 03.06.2024. Угода відповідає вимогам КПК України. Просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, певних дій з використанням наданого їй службового становища.

Враховуючи, що між прокурором та обвинуваченим досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження прокурором Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 укладено та підписано угоду від 03.06.2024 про визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за змістом якої ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні в обсязі повідомленої підозри від 08.04.2024 за ч. 1 ст. 369 КК України. Сторони угоди узгодили призначення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлено, що він має постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, працює, одружений, на утриманні має двох дітей, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової заяви прокурору на укладання ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, надає згоду на призначення узгодженого угодою покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

На підставі викладених в угоді обставин, а також установлені під час розгляду угоди відомостей особистості обвинуваченого, на думку суду існують обставина, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, з урахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і підозрюваним угоди про визнання винуватості від 03.06.2024 та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальними витратами відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5,7, 100, 368-371, 373, 374, 394, 395, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 червня 2024 року між прокурором Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 19.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309, стосовно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речовий доказ - компакт диск, на якому збережено відеозапис з нагрудних портативних відеореєстраторів від 18.03.2024 під час складання матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 від 18.03.2024, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку його зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1