КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/22/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001022, по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-12 липня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.310 КК України, за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року ОСОБА_9 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.310 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року відносно ОСОБА_9 постановлено виконувати самостійно.

По справі вирішено питання про речові докази та судові витрати.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у тому, що він у невстановлений досудовим слідством час, використовуючи ресурси мережі Інтернет, у невстановленої досудовим слідством особи замовив та придбав насіння рослин коноплі, з метою незаконного посіву та вирощування.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконний посів та вирощування конопель, приблизно в квітні 2023 року, перебуваючи по місцю свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 вирішив посадити на прибудинковій території насіння рослин роду коноплі та провести його вирощування.

В подальшому, ОСОБА_9 маючи на меті провести незаконне вирощування конопель, посіяв до 42 рослин придбаного насіння конопель. Після сходження насіння, постійно контролював необхідні для нормальної життєдіяльності рослин коноплі умови, а саме здійснював їх полив, підкормку, результатом чого стало їх зростання до певного рівня зрілості, чим вчинив незаконне вирощування конопель.

13 липня 2023 року в період часу з 18 год. 02 хв. до 18 год.11 хв. працівниками Дніпровського УП ГУНП в м. Києві було проведено обшук прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено 42 саджанці рослин роду коноплі, які ОСОБА_9 незаконно посіяв та виростив на прибудинковій території по місцю свого проживання.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що дане кримінальне правопорушення має ознаки триваючого, та було припинено 13 липня 2023 року,тобто після постановлення 12 липня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва вироку, яким ОСОБА_9 було засуджено за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік вироку, і до відбуття ним покарання.

Як вважає прокурор, за таких обставин, відповідно до вимог ст.71 КК України, покарання ОСОБА_9 повинно бути призначено за сукупністю вироків.

За доводами прокурора, суд першої інстанції не врахував факт вчинення обвинуваченим триваючого кримінального правопорушення, помилково надавши перевагу моменту початку його вчинення, та не застосував положення статті 71 КК України, яка підлягала обов`язковому застосуванню.

За наслідками апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_11 за ч.1 ст.310 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. На підставі ст.71, 72 КК України, остаточне покарання ОСОБА_11 за сукупністю вироків визначити, у виді 5 років позбавлення волі, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року, та штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., який виконувати самостійно.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 , та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 , за ч.1 ст.310 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи ОСОБА_9 , за ч.1 ст.310 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн., суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом обґрунтовано визнано його щире каяття; обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Призначене ОСОБА_9 покаранням за ч.1 ст.310 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн. відповідає санкції даної норми та призначено з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення та особи винного.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

За правилами частини 1 статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Дніпровським районним судом м. Києва від 12 липня 2023 року ОСОБА_9 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, визнаного судом доведеним, він, у невстановлений слідством час, у невстановленої особи замовив та придбав насіння рослин коноплі, з метою незаконного посіву та вирощування.

Приблизно в квітні 2023 року, перебуваючи по місцю свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 посіяв насіння конопель. Після сходження насіння, постійно контролював необхідні для нормальної життєдіяльності рослин коноплі умови, а саме здійснював їх полив, підкормку, результатом чого стало їх зростання до певного рівня зрілості, чим вчинив незаконне вирощування конопель.

13 липня 2023 року працівниками Дніпровського поліції було проведено обшук прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено 42 саджанці рослин роду коноплі, які ОСОБА_9 незаконно посіяв та виростив на прибудинковій території по місцю свого проживання.

За доводами апелянта, оскільки дане кримінальне правопорушення має ознаки триваючого, та було припинено 13 липня 2023 року, тобто після постановлення 12 липня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва вироку, яким ОСОБА_9 було засуджено за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік вироку, і до відбуття ним покарання, за таких обставин, відповідно до вимог ст.71 КК України, покарання ОСОБА_9 повинно бути призначено за сукупністю вироків.

Колегія суддів не погоджується з даними доводами прокурора, з огляду на наступне.

Об`єктивна сторона статті 310 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку або конопель.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладеного в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 27 лютого 1998 року «Про судову практику в справах про злочини, пов`язані з наркотичними засобами, психотропними речовинами тапрекурсорами» об`єктивна сторона злочинів, передбачених ст.229-3 КК,

полягає в незаконних посіві або вирощуванні снотворного маку чи

конопель.

Злочин, передбачений ст.229-3 КК, визнається закінченим з

моменту висівання насіння або посадки розсади в грунт. Придбання

насіння, його пророщування, а також придбання розсади з метою

подальшого вирощування маку снотворного чи конопель треба

кваліфікувати за ч.1 ст.17 ( 2001-05 ), ст.229-3 ( 2002-05 ) КК.

Колегія суддів вважає, що незважаючи на те, що кримінальне правопорушення дійсно було припинено працівниками поліції 13 липня 2023 року в ході проведення обшуку прилеглої території будинку, де проживав ОСОБА_9 , проте ні висунутим обвинуваченням, ні наявними в матеріалах провадження доказами не доводиться те, що обвинувачений 13 липня 2023 року нове кримінальне правопорушення, тобто після постановлення 12 липня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва вироку, яким ОСОБА_9 було засуджено за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік вироку, і до відбуття ним покарання, в зв`язку з чим,відповідно до вимог ст.71 КК України, покарання йому має бути призначено за сукупністю вироків.

При цьому колегія суддів враховує, матеріалами провадження не доводиться те, що ОСОБА_9 в період іспитового строку, а саме 13 липня 2023 року вчинив дії, пов`язані з незаконним посівом або вирощуванням коноплі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_9 не був засуджений за вироком від 12 липня 2023 року до покарання, яке належало відбувати реально, а даний кримінальний проступок ним було вчинено до постановлення вказаного попереднього вироку, а тому, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України, та відповідно до роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судом кримінального покарання», постанові Верховного суду від 15 лютого 2021 року в справі № 760/26543/17, такі вироки мають виконуватися самостійно, а положення ч.4 ст.70 КК України не застосовується.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність вироку суду в частині призначеного покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, на які посилається прокурор та які б стали підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 420, ч.15 ст.615 КПК, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_9 , залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4