Справа № 944/1407/24
Провадження №1-кс/944/210/24
20.03.2024 рокум.Яворів
На обґрунтування клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки лісничого Івано-Франківського лісництва Яворівського дочірнього лісогосподарського підприємство ЛГП «Галсільліс», будучи службовою особою, на яку покладено організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив тяжкий корупційний злочин, спрямований на одержання ним неправомірної вигоди для себе, за вчинення дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за безперешкодний відпуск деревини із підконтрольної йому території Івано-Франківського лісництва Яворівського дочірнього лісогосподарського підприємство ЛГП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тобто за відпуск такої без офіційної оплати та відповідного документального оформлення, усвідомлюючи, що такий продаж відбувається шляхом внесення коштів на банківські рахунки Яворівського дочірнього лісогосподарського підприємство ЛГП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за наступних обставин.
Так, згідно наказу по основній діяльності №23-01/1 від 23.01.2024 виданого в.о. директора Яворівського ДЛГП ЛГП ОСОБА_9 покладено виконання обов`язків лісничого ІНФОРМАЦІЯ_2 », з 23.01.2024.
ОСОБА_5 займає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а отже є службовою особою.
Згідно зі ст. ст. 3, 22, 23 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особа, уповноважена на виконання функцій держави, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язана невідкладно вжити заходів щодо: відмови від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Всупереч описаним вимогам законодавства, 14.03.2024, приблизно о 09.35 год., ОСОБА_5 знаходячись поблизу свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а в подальшому на території Івано-Франківського лісництва Яворівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс», в розмові із ОСОБА_10 щодо купівлі/продажу лісопродукції у вигляді ділової деревини, яку ОСОБА_10 мав намір використовувати для власних потреб, повідомив, що зможе реалізувати вказану лісо продукцію у кількості 22 метрів кубічних із підконтрольної йому території Івано-Франківського лісництва Яворівського дочірнього лісогосподарського підприємство ЛГП «Галсільліс» за ціною 2700 гривень за метр кубічний, яка згідно середньої ринкової ціни лісогосподарських підприємств була завищеною.
Розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , ОСОБА_10 почав діяти під контролем правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 .
ОСОБА_10 , будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_5 умови, за яких він вимушений надати неправомірну вигоду, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, а саме відмові відпуску лісопродукції із Яворівського дочірнього лісогосподарського підприємство ЛГП «Галсільліс» чи перешкоджанні у такому, погодився на такі протиправні вимоги.
Так, 18.03.2024 приблизно о 12.30 год. ОСОБА_5 згідно попередньо узгодженої домовленості в телефонній розмові із ОСОБА_10 щодо місця загрузки лісопродукції у вигляді ділової деревини зустрівся із ОСОБА_10 в с. Ставки Яворівського району Львівської області, де по звершенню загрузки вищевказаної лісопродукції на вантажний автомобіль марки «MAN», моделі «TGM», реєстраційний номер НОМЕР_1 із причіпом марки «KOEGEL», моделі «SN24», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, висловив ОСОБА_10 протиправну вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди в сумі 76 000 гривень за вчинення ним в інтересах ОСОБА_10 дій з використанням свого службового становища, що полягали у безперешкодному відпуску лісопродукції у вигляді ділової деревини у кількості 27,8470 метрів кубічних із підконтрольної йому території Івано-Франківського лісництва Яворівського дочірнього лісогосподарського підприємство ЛГП «Галсільліс», шляхом внесення недостовірних відомостей щодо якісних та кількісних характеристик лісопродукції, її вартості в кишеньковому персональному комп`ютері, внаслідок чого було сформовано товарно-транспортну накладну (ліс) серії ЛГБ № 000430 від 18.03.2024 у відповідності до якої вартість вищевказаної лісопродукції вказана 57 671,24 грн з ПДВ.
На дану вимогу ОСОБА_10 погодився та надав вищевказану суму попередньо ідентифікованих грошових коштів, після чого, ОСОБА_5 затримано працівниками правоохоронних органів.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаного з вимаганням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
19.03.2024 тимчасово виконуючим обов`язки слідчого СВ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури ОСОБА_8 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Великополе Яворівського району Львівської області, зареєстрованому та фактично проживаючому в АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, раніше не судимому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України від 18.03.2024, протоколом огляду місця події від 18.03.2024, протоколом огляду місця події від 18.03.2024, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 19.03.2024, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство дійшло до наступних висновків:
- наявні докази вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення є вагомими, належними та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;
- у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що за ступенем тяжкості, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину;
- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування;
Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування вбачає наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, яким неможливо запобігти у разі перебування підозрюваного на волі, а саме те, що він може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі та переховування.
- незаконно впливати на заявника, свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань або зміною раніше наданих показань, які б виправдовували підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину.
- знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на причетність підозрюваного ОСОБА_5 , а також інших осіб до вчиненого кримінального правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх речей та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні, в тому числі не отримано документів.
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показанням свідків та осіб, які ще не допитані в ході досудового розслідування, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.
Враховуючи те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить ненастання зазначених вище ризиків, просить клопотання задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, наведених у ньому, просили клопотання задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказав, що подія кримінального правопорушення визнається, не визнається факт вимагання неправомірної вигоди. Підозрюваний готовий давати покази, співпрацювати із слідством. Не обґрунтовано ризику переховування підозрюваного, оскільки він має міцні соціальні зв`язки, дружину, яка не працює, і доглядає за дітьми та внуками, а підозрюваний є єдиним годувальником в сім`ї. Щодо ризику впливу на свідків, то суд може заборонити спілкуватися із свідками та заявником у даному кримінальному провадженні. Також варто врахувати, що підозрюваний раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання. На даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання завдань кримінального провадження, достатнім буде застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. У випадку, якщо суд дійде висновку про необхідність застосування до обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив зменшити розмір застави до мінімуму, передбаченого законом.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
19 березня 2024 року тимчасово виконуючий обов`язки слідчого СВ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.
Згідно зі змістом ст. ст. 131, 132 Кримінального процесуального кодексу України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України від 18 березня 2024 року, протоколом огляду місця події від 18 березня 2024 року, протоколом огляду місця події від 18 березня 2024 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 19 березня 2024 року, речовими доказами, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Крім того, встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Однак, прокурором та слідчим не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При аналізі встановлених та зазначених вище ризиків, слідчий суддя дійшов до висновку про їх обґрунтованість з огляду на фактичні обставини кримінального провадження.
Водночас, слідчий суддя зазначає, що наведені ризики є суттєвими, однак, на думку слідчого судді, їм можливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Приймаючи рішення про обрання відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує факт того, що останній не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , позитивно характеризується за місцем проживання.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. Позакінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Враховуючи особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не заперечує подію вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про можливість досягнення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення обов`язків цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою; уримуватися від спілкування із свідками та заявником у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
До вказаного висновку суд дійшов з урахуванням того, що згідно з правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції, разом з тим, цілодобовий домашній арешт є менш суворим запобіжним заходом порівняно з тримання під вартою та в сукупності з вищевказаними процесуальними обов`язками на думку слідчого судді, забезпечить належну подальшу процесуальну поведінку підозрюваного.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про часткове задоволення клопотання та доцільність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 176-178, 181, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України,
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Великополе Яворівського району Львівської області, який зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 20 травня 2024 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
- уримуватися від спілкування із свідками та заявником у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на тимчасово виконуючого обов`язки слідчого Слідчого відділення Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1