Справа № 603/547/21
Провадження № 1-в/603/2/2024
УХВАЛА

"26" квітня 2024 р.

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі захисника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська клопотання захисника ОСОБА_3 , поданого в інтересах засудженої ОСОБА_5 , про заміну призначеного покарання,

в с т а н о в и в:

До Монастириського районного суду Тернопільської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про заміну покарання, призначеного вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 23.11.2023 року.

В обґрунтування заявленого клопотання захисник ОСОБА_3 посилається на те, що вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 23.11.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі КК України) до остаточного покарання у виді арешту на строк 2 місяці з позбавленням права обіймати поосади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 роки зі штрафом в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На час винесення вказаного вироку санкцією ч. 1 ст. 364 КК України, серед іншого, було передбачено можливість призначення покарання у виді арешту, проте 28.03.2024 року ст. 60 КК України викладено в новій редакції та визначено, що покарання у виді арешту застосовується лише до військовослужбовців. Окрім того, внесено зміни до санкції ч. 1 ст. 364 КК України, яка у редакції станом на 28.03.2024 року замість арешту передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років. Пробаційний нагляд є більш м`яким видом покарання і відповідно до правил ст. 72 КК України одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Враховуючи вищевикладені обставини, захисник ОСОБА_3 просить замінити засудженій ОСОБА_5 невідбуту частину покарання, призначеного вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 23.11.2023 року за ч. 1 ст. 364 КК України у виді арешту на строк 2 місяці з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 роки зі штрафом в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на покарання у виді пробаційного нагляду на строк 4 місяці з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 роки зі штрафом в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Покарання, визначене за ч. 1 ст. 366 КК України, просить залишити те саме і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 4 місці з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 роки зі штрафом в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання з мотивів, викладених у ньому, а також пояснив, що ОСОБА_5 не почала відбувати призначене їй покарання у виді арешту, оскільки важко хворіє та перебуває на лікуванні. З огляду на наведені обставини просив замінити призначене ОСОБА_5 покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення вищевказаного клопотання.

Засуджена ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_3 слід задовольнити, виходячи із таких міркувань.

Порядок вирішення судом питань, які виникають під час виконання вироків, регламентований ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Встановлено, що вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 23.11.2023 року, який набрав законної сили 26.02.2024 року, ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК України, та призначено їй покарання:

- за ч. 1 ст. 366 КК України - у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки 6 місяців;

- за ч. 1 ст. 364 КК України - у виді арешту на строк 2 місяці, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 роки, зі штрафом в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді арешту на строк 2 місяці, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 роки, зі штрафом в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Частинами 1, 2 ст. 60 КК України (в редакції, чинній на момент винесення вироку) було передбачено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.

28.03.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» (далі Закон № 3342-IX від 23.08.2023 року), яким ст. 60 КК України викладено у новій редакції та передбачено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Законом № 3342-IX від 23.08.2023 року також змінено санкцію ч. 1 ст. 364 КК України, яка у новій редакції замість арешту на строк до шести місяців передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років.

Окрім того, в Кримінально-виконавчому кодексі України (далі КВК України) арештні доми виключено з переліку установ виконання покарань.

Отже, судом встановлено, що засуджена ОСОБА_5 , яка не є військовослужбовцем, не може на даний час відбувати покарання у виді арешту.

В п. 23 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень КК України визначено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Згідно з правилами ст. 72 КК України (в редакції станом на 28.03.2024 року), яка, серед іншого, встановлює співвідношення окремих покарань, визначено, що одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають два дні пробаційного нагляду (пп. в п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України).

Як вбачається зі змісту ст. 51 КК України (в редакції станом на 28.03.2024 року) пробаційний нагляд є менш суворим покаранням, аніж арешт.

Відповідно до правил ч. ч. 1, 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

На підставі наведеного, враховуючи те, що Закон № 3342-IX від 23.08.2023 року поліпшує становище засудженої ОСОБА_5 , оскільки пом`якшує вид призначеного їй покарання, ОСОБА_5 слід замінити невідбуту частину покарання у виді арешту відповідно до правил ст. 72 КК України на пробаційний нагляд, виходячи із співвідношення один день арешту до двох днів пробаційного нагляду.

Вирішуючи питання про вид покарання, на яке засудженій має бути замінено покарання у виді арешту, суд враховує, що покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією ч. 1 ст. 364 КК України, є суворішим за арешт, у зв`язку із чим відповідно до ст. 5 КК України заміна арешту на такий вид покарання не допускається.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що ОСОБА_5 слід замінити невідбуту частину покарання у виді арешту на строк 2 місяці, призначену вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 23.11.2023 року, на пробаційний нагляд на строк 4 місяці з покладенням на ОСОБА_5 таких обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 5, 59-1, 60, 72, 74, 309 КК України, ст. ст. 537,539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_3 , поданого в інтересах засудженої ОСОБА_5 , про заміну призначеного покарання задовольнити.

Замінити ОСОБА_5 покарання, призначене вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 23.11.2023 року за ч. 1 ст. 364 КК України, у виді арешту на строк 2 (два) місяці, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 (три) роки, із штрафом в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн, на покарання у виді пробаційного нагляду на строк 4 (чотири) місяці, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 (три) роки, із штрафом в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Покарання, призначене ОСОБА_5 вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 23.11.2023 року за ч. 1 ст. 366 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 (три) роки, із штрафом в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн, залишити те саме.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 4 (чотири) місяці, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 (три) роки, із штрафом в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду засудженій ОСОБА_5 обчислювати з дня постановлення її на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити засудженій ОСОБА_5 , що у випадку ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 3 ст. 389 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1