Справа №:755/9479/24
Провадження №: 1-кс/755/2270/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2024 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002575 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, маючого малолітню дитину 2018 року народження, не одруженого, військовозобов`язаного, без місця реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

25.06.2024 року старший слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002575 відносно ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0002575, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317, ч.3 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з групою осіб, виконуючи попередньою розроблений план, пов`язаних із незаконним зберігання з метою збуту та збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетаміну, у особливо великих розмірах, в своїй злочинній діяльності використали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають спільно ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , з метою її утримання для незаконного виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетамін, у особливо великих розмірах, з корисливих мотивів.

Так, 27.04.2024 року, за адресою: АДРЕСА_3 , у присутності понятих працівниками ГВ «Д» УЗНД ГУ СБ України у м.Києві та Київській області було проведено огляд громадянина ОСОБА_10 (особа, що погодилась на конфіденційне співробітництво з метою викриття злочинної діяльності) та вручено останньому грошові кошти у сумі 25000 гривень для проведення оперативної закупки.

Після цього, ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_7 та домовився про зустріч та купівлю психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетамін, у особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в період часу з 27.04.2024 року по 28.04.2024 року, за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до розподілених ролей, діючи за попередньою змовою з групою осіб, з корисливих мотивів, з метою реалізації раніше узгодженого плану, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , в присутності ОСОБА_11 виготовили невстановлену кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетамін, заздалегідь придбавши предмети, що перебувають у вільному обігу, а саме: фольги у рулоні, скляних ємкостей, термометра, вимірювача температури кипіння, респіраторів, індикаторних смужок, марлі, гумових рукавиць, холодильника спірального подвійного охолодження, шарикового дефібрилятора, прекурсорів, стосовно яких встановлюються заходи контролю та обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , виготовили психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, в особливо великих розмірах, який почали зберігати з метою подальшого збуту, з корисливих мотивів, та за що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 отримали від ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 1500 гривень кожному.

Після цього, 28.04.2024 року, в ході проведення огляду місця події, в період часу з 10 год. 40 хв. до 11 год. 00 хв., за адресою: м.Київ, вул.Новомостицька, 21-Б, громадянин ОСОБА_10 добровільно надав для вилучення згорток фольги, всередині якого перебувала порошкоподібна речовина білого кольору, що містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, загальною масою 20,983 г, в особливо великих розмірах, яку ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , виготовили, зберігали з метою збуту та збули, за грошові кошти в сумі 21000 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб, виконуючи попередньою розроблений план, пов`язаних із незаконним зберігання з метою збуту та збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетаміну, у особливо великих розмірах у невстановлений досудовим час, в своїй злочинній діяльності використали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають спільно ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , з метою її утримання для незаконного зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетамін, у особливо великих розмірах, з корисливих мотивів для подальшого збуту.

Так, 27.04.2024 року, за адресою: АДРЕСА_3 , у присутності понятих, працівниками ГВ «Д» УЗНД ГУ СБ України у м.Києві та Київській області було проведено огляд громадянина ОСОБА_10 (особа, що погодилась на конфіденційне співробітництво з метою викриття злочинної діяльності) та вручено останньому грошові кошти у сумі 25000 гривень для проведення оперативної закупки.

Після цього, ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_7 та домовився про зустріч та купівлю психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, у особливо великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в період часу з 27.04.2024 року по 28.04.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до розподілених ролей, діючи за попередньою змовою з групою осіб, з корисливих мотивів, з метою реалізації раніше узгодженого плану, зберігаючи в приміщенні вище зазначеної квартири психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, збули ОСОБА_10 , у особливо великих розмірах.

28.04.2024 року, в ході проведення огляду місця події, в період часу з 10 год. 40 хв. до 11 год. 00 хв., за адресою: м.Київ, вул.Новомостицька, 21-Б, громадянин ОСОБА_10 добровільно надав для вилучення згорток фольги, всередині якого перебувала порошкоподібна речовина білого кольору, що містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, загальною масою 20,983 г, в особливо великих розмірах, яку ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , виготовили, зберігали з метою збуту та збули, за грошові кошти в сумі 21000 гривень.

Амфетамін, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» є психотропною речовиною.

19.06.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 317, ч.3 ст.307 КК України.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, у ході виконання заходів, було зафіксовано протиправна діяльність групи осіб, пов`язана із незаконним виготовленням, зберіганням та збутом психотропної речовини, обіг якого обмежено, - «амфетамін»; протоколами допиту свідків, що свідчили про діяльність осіб, пов`язаної з продажу психотропної речовини, обіг якої обмежено, - «амфетамін»; протоколами огляду місця подій, за результатами контролю за вчиненням злочину; висновками експертів, за результатами проведення контролю за вчиненням злочину; протоколами обшуків від 12.06.2024 року, у ході яких вилучено речовину порошкоподібну речовину світлого та жовтого кольору, мобільні телефони та інші предмети; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий вважає, що на даний час існують ризики, а саме:

1) підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.317, ч.3 ст.307 КК України, у вчиненні яких він підозрюється, та можливість призначення йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на строк до 12 років.

Крім того, ОСОБА_5 раніше притягався до відповідальності за злочини у сфері наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, а саме 26.07.2019 року засуджений Голосіївським районним судом м.Києва за ч.1 ст.309 КК України та отримав покарання у вигляді штрафу 850 гривень; 09.04.2021 року засуджений Подільським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 09 КК України та отримав покарання у вигляді 2 років позбавлення полі, на підставі ст.75 КК України отримав іспитовий строк на 2 роки.

2) перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_5 може знищити можливі докази, про які на даний час не відомо слідству;

3) підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та чинити тиск, що давали покази у кримінальному провадженні, з метою заплутання органу досудового розслідування, переховування інших осіб, які вчинили кримінальне правопорушення та іншим чином умисно затягувати строки досудового розслідування.

4) підозрюваний ОСОБА_5 може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування;

5) підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки керуючись корисливими мотивами і прагненням до наживи та маючи на меті незаконне отримання доходів на постійній основі від незаконних операцій із психотропними речовинами вирішив здійснювати систематичне незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту, а також збут психотропної речовини, обіг якого обмежено, - «амфетамін» на території м.Києва.

Крім того, за час досудового розслідування, в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, було зафіксовано безперервну злочинну діяльність, пов`язану зі незаконним виготовленням та збутом психотропної речовини, обіг якого обмежено, - «амфетамін».

Слідчий вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що останньому інкриміновано умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років.

До підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, на думку слідчого, не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч.1 ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли би виступати в якості поручителя, відсутні.

Також, слідчий вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що така міра обмеження особистої свободи буде не дієвою, оскільки ОСОБА_5 може використовувати місце мешкання для подальшого виготовлення, зберігання та збуту психотропних речовин.

Крім того, перебуваючи в умовах не пов`язаних із позбавленням волі, на думку слідчого, ОСОБА_5 зможе суттєво перешкоджати повноті досудового розслідування.

Також, слідчим та прокурором при зверненні до суду з відповідним клопотанням враховано вимоги Конвенції ООН про боротьбу проти незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, ратифікованої Україною 25.04.1991 року, відповідно до якої незаконний обіг є міжнародною злочинною діяльністю, припинення якої вимагає невідкладної та першочергової уваги, а також те, що кожна Сторона повинна враховувати серйозний характер цих правопорушень та передбачати застосування таких санкцій як тюремне ув`язнення, або інші види позбавлення волі.

Беручи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: наявність, на думку слідчого, вагомих доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.317, ч.3 ст.307 КК України, тяжкість покарання, високий ступінь суспільної небезпеки, практику Європейського суду у справах боротьби з наркозлочинністю, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також те, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та передбаченого за них покарання, перебуваючи на волі, може здійснити дії, зазначені у клопотанні та те, що незаконне виготовлення, зберігання та збут психотропної речовини, обіг якого обмежено, - «амфетамін», є злочином безпосереднім об`єктом якого є здоров`я людей, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, слідчий просить суд задовольнити дане клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, і стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Крім того, зазначив, що останній дізнавшись про те, що інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні було затримано почав переховуватись від органу досудового розслідування та його місцезнаходження було встановлено лише працівниками СБ України. Просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на необгрунтованість підозри, відсутність зазначених слідчим ризиків, а також зазначив, що ОСОБА_9 є матір?ю дитини ОСОБА_5 та його неофіційною дружиною, а також є підозрюваною у даному кримінальному провадженні і перебуває під вартою, а тому ОСОБА_5 є єдиною особою, яка може здійснювати нагляд за неповнолітньою дитиною. Просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або визначити помірний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо клопотання слідчого, посилаючись на те, що не переховувався від органу досудового розслідування, а дізнавшись про затримання цивільної дружини почав звертатись до адвокатів та шукати її. До суду приїхав самостійно після повідомлення слідчого та адвоката. Проживає разом з донькою, матір?ю та бабусею, які не працюють та постійно доглядати за дитиною не можуть. Неофіційно працював, ремонтуючи техніку та займаючись програмуванням. Допомагав мамі та бабусі з садівництвом. Щодо обставин справи пояснив суду, що приїхав до ОСОБА_9 в гості, хотів відпочити, разом вони вже не проживали через сварку. В неї вдома були інші особи, з якими він познайомився лише тоді, просто радив їм як виготовляти такі речовини, однак жодними протиправними діяннями він не займався. Просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов?язаний з триманням під вартою.

Вислухавши доводи та пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що 17.07.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.317, ч.3 ст.307 КК України (кримінальне провадження №0002575).

Відповідно до статті 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис підозрюваного щодо вручення йому копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.

19.06.2024 року у порядку, передбаченому статтями 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.317, ч.3 ст.307 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.2 ст.317, ч.3 ст.307 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме:протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами допиту свідків, протоколами огляду місця подій, за результатами контролю за вчиненням злочину; висновками експертів, протоколами обшуків від 12.06.2024 року, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, репутацію, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні злочинів, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які законом передбачено у тому числі покарання до дванадцяти років позбавленням волі, офіційно не працевлаштований, не має місця реєстрації на території України, не одружений, має малолітню дитину.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід - тримання під вартою.

При цьому наявність даних про особу підозрюваного, на що посилається сторона захисту, як на одну з підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого, на думку слідчого судді, не виключають наявність зазначених вище ризиків, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.

Із урахуванням вищевикладеного, клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Суд також враховує при вирішенні даного питання, що неможливість перебування особи під вартою внаслідок стану здоров`я встановлюється у визначеному законом порядку, і будь-які належні докази, які б свідчили про те, що підозрюваний страждає на хвороби, які унеможливлюють перебування його під вартою, слідчому судді не надані.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України та враховано судом при вирішенні даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У частині 5 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «середовище»; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

При цьому встановлений законом обов`язок слідчого судді, суду визначити розмір застави в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою свідчить про те, що застава в певному розмірі здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного на тому ж рівні (з тією ж ефективністю), що і тримання під вартою. Тримання під вартою не застосовується у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному слідчим суддею чи судом.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, суд повинен, врахувавши положення ст.177,178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю інкримінованого злочину. При цьому слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Аналізуючи вимоги чинного національного та міжнародного законодавства, що регулює застосування інституту застави, зокрема виключно повноваження суду у вирішенні цього питання при застосуванні даного запобіжного заходу як альтернативи триманню під вартою, обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , їх підвищену суспільну небезпеку, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу, міцність соціальних зв`язків, наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї та малолітніх дітей, як того вимагають вимоги ч.4 ст.182 КПК України, та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутність у нього судимостей, та обставини інкримінованих злочинів, слідчий суддя приходить до висновку про можливість визначити підозрюваному заставу в розмірі, який становить сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням у разі внесення застави обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти прокурора, слідчого або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні.

- докласти зусиль до пошуку роботи.

Слідчий суддя зважає на те, що застава є неізоляційним запобіжним заходом, проте саме такий обраний її розмір здатен утримати підозрюваного від дій, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню встановленими законом правовими наслідками порушення умов цього запобіжного заходу та не є непомірним з урахуванням всіх обставин справи, захищеного законного інтересу, тяжкості злочинів, що інкримінуються підозрюваному, і забезпечить стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку підозрюваного та належний контроль з боку можливих заставодавців під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання підозрюваним обов`язків (вказаний висновок відповідає правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009).

Крім того, відповідно до ч.6 ст.213 КПК України у разі наявності на утриманні затриманої особи дитини, яка залишилася без батьківського піклування, уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування такої дитини про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини.

Враховуючи надані підозрюваним у судовому засіданні пояснення щодо залишення його малолітньої дитини без нагляду, слідчий суддя вважає на необхідне зобов`язати слідчого у даному кримінальному провадженні перевірити дану інформацію, та, у випадку підтвердження даної інформації, негайно повідомити службу у справах дітей або відповідний орган опіки та піклування про необхідність влаштування дитини.

Керуючись, ст.ст.3, 176-178, 182-184, 194, 196, 213, 309, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002575 відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не може перевищувати двох місяців, в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 серпня 2024 року, взявши його під варту в залі суду негайно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень у національній грошовій одиниці.

Роз`яснити, що ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії ухвали внести заставу у вказаному розмірі у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м.Києва.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти прокурора, слідчого або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні.

- докласти зусиль до пошуку роботи.

Встановити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту винесення ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з моменту його фактичного затримання.

Відповідно до ч.1 ст.213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана надати затриманій особі можливість негайно повідомити про своє затримання та місце перебування близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором цієї особи.

Якщо уповноважена службова особа, що здійснила затримання, має підстави для обгрунтованої підозри, що при повідомленні про затримання ця особа може зашкодити досудовому розслідуванню, вона може здійснити таке повідомлення самостійно, проте без порушення вимоги щодо його негайності.

Зобов`язати слідчого у данному кримінальному провадженні перевірити інформацію, надану підозрюваним у судовому засіданні, щодо залишення його малолітньої дитини без нагляду, та, у випадку підтвердження даної інформації, негайно повідомити службу у справах дітей або відповідний орган опіки та піклування про необхідність влаштування дитини.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України та слідчому у данному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у данному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику, та направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому кримінальному правопорушенні.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 15-00 годині 28 червня 2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, а особою, яка тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1