Справа № 690/273/22
Провадження № 1-кп/690/30/24
УХВАЛА

27 травня 2024 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ватутінського міського суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Мотивуючи вказане клопотання прокурор вказав, що необхідність продовження строку дії найбільш суворого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 зумовлено тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику може переховуватися від суду зумовлено тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які в сукупності передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а також не має стійких соціальних зв`язків за місцем проживання.

Наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 вчинення іншого кримінального правопорушення, на думку прокурора, зумовлено особою обвинуваченого, який має скрутне матеріальне становище та не має постійних джерел доходів.

Додатково вказав, що такий запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 сприятиме його належній процесуальні поведінці та відповідає наявним ризикам, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможе запобігти їм.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду даного клопотання за відсутності його захисника та вказав, що не погоджується з доводами прокурора, оскільки він мав дохід до його затримання, так як був працевлаштованим хоч і не офіційно, та заперечує проти задоволення його клопотання, тому що на час судового розгляду може перебувати під домашнім арештом у нічний період доби за адресою: АДРЕСА_1 , де й проживав до затримання разом зі своєю сім`єю, оскільки перебуває під вартою понад 2 роки.

Заслухавши думки сторін судового провадження, врахувавши їх доводи, не вирішуючи питання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , оцінки досліджених у судовому засіданні доказів, а також правильності кваліфікації його діянь, оскільки вказані питання підлягають вирішенню лише в нарадчій кімнаті, суд вважає, що відсутні достатні підстави для задоволення клопотання прокурора.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Положеннями ч. 1, п.п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, крім іншого, може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року в справі «Хайредінов проти України» вказано, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Оцінюючи ризик щодо ймовірного переховування від суду обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 10 років з конфіскацією майна, має низький рівень достатку. Доказів наявності на утриманні ОСОБА_5 неповнолітніх осіб чи осіб похилого віку суду не надано. Водночас згідно обвинувального акту ОСОБА_3 до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Ризик вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення суд оцінює критично, оскільки прокурором не доведено, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою схильною до вчинення кримінальних правопорушень, а сам по собі факт відсутності в обвинуваченого сталих джерел доходів не може свідчити про безумовність високого рівня його суспільно-небезпечності.

З огляду на вказане, суд вважає, що на даний час в певній мірі існує лише ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що не може бути достатнім для продовження йому строку дії найсуворішого запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, ще на 60 (шістдесят) днів, з урахуванням того, що він вже перебував під вартою понад 2 роки.

Вказані висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, яким у рішеннях від 15.12.2016 року по справі «Ігнатов проти України», від 06.10.2016 року «Строган проти України» вказано, що небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. у будні дні та цілодобово у вихідні та святкові дні, крім випадків необхідності прибуття в укриття в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану, який відбувати за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяця, тобто до 25.07.2024 року, включно, вважаючи його співмірним з існуючим ризиком, та таким, що відповідає особі обвинуваченого, ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, та достатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не буде обмежувати його можливість до працевлаштування з метою отримання законних джерел для існування.

Змінюючи запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, суд враховує, що ризик впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на свідків, який існував у минулому, на даний час відсутній, оскільки прокурором констатовано відсутність свідків обвинувачення, які б підлягали допиту в ході судового розгляду.

Крім того, суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 ряд обов`язків, з переліку передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що сприятиме виконанню ним процесуальних обов`язків, та мінімізуватиме ризики переховування від суду, зокрема: прибувати до Ватутінського міського суду Черкаської області за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, у визначений дату та час; повідомляти Ватутінський міський суд Черкаської області про зміну свого місця проживання та/або місця роботи не пізніше наступного робочого дня після такої зміни; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, в разі їх наявності, тривалістю 2 місяці, тобто до 25.07.2024 року, включно.

За змістом положень ч.ч. 3, 4 ст. 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 110, 176-178, 181, 194, 331, 376, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. у будні дні та цілодобово у вихідні та святкові дні, крім випадків необхідності прибуття в укриття в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану, який відбувати за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяця, тобто до 25.07.2024 року, включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , не пізніше 20 год. 00 хв. 27.05.2024 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1)прибувати до Ватутінського міського суду Черкаської області за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, у визначений дату та час;

2)повідомляти Ватутінський міський суд Черкаської області про зміну свого місця проживання та/або місця роботи не пізніше наступного робочого дня після такої зміни;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, в разі їх наявності.

Обов`язки по контролю за поведінкою та додержанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на працівників Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області.

Звенигородському районному відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області негайно поставити на облік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу відносно якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, та повідомити про це Ватутінський міський суд Черкаської області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у випадку невиконання ним покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду вручити прокурору, обвинуваченому, а також надіслати для відому до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», а також до Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області для виконання.

Повний текст ухвали оголошено 30.05.2024 року о 12 год. 40 хв.

Суддя ОСОБА_1