Справа № 524/3296/24
Провадження № 1-кс/524/1044/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0000636 від 16.03.2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000636 від 16.03.2024 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 16.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що до Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що в серпні 2023 року маловідомий чоловік на ім`я ОСОБА_6 здійснив незаконне заволодіння його транспортним засобом марки MG 2012 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 .

21.03.2024 року у ході допиту потерпілого ОСОБА_5 , встановлено, що близько року знайомий з ОСОБА_6 , який інколи звертається до нього за допомогою. На початку 2023 зателефонував ОСОБА_7 , та запропонував потерпілому придбати автомобіль MG 550 за 4150 доларів США, на що останній погодився, оскільки інколи купує автомобілі для подальшого перепродажу. 07.07.2023 року переоформлено даний автомобіль в ТСЦ м. Горішні Плавні та на ім`я потерпілого отримано свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля, в якому останній зазначений власником, автомобіль отримав ДНЗ НОМЕР_1 . Після чого, в страховій компанії «PZU» за адресою: м. Кременчук, вул. Покровська, оформлено договір повного каско, який мав в разі чого покрити збитки завдані автомобілю. Вийшовши з приміщення страхової компанії автомобіль відігнано до двору в районі вул. Богаєвського, де автомобіль стояв. Десь через 2 дні, потерпілому зателефонував ОСОБА_7 та запропонував угоду оренди даного автомобіля з можливістю подальшого викупу або вигідного продажу. На що останній погодився та надав ОСОБА_7 ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та безпосередньо транспортний засіб. Після чого, ОСОБА_7 фактично користувався даним автомобілем протягом 3 місяців. Час від часу ми контактували в телефонному режимі, ОСОБА_7 повідомляв, що має намір продати автомобіль за 6500 доларів США. Потерпілого це влаштовувало, оскільки він також мав би з цього грошову вигоду, та не перешкоджав ОСОБА_7 в цих намірах. В грудні 2023, зайшовши до додатку «Дія», потерпілий виявив, що свідоцтво про перереєстрацію автомобіля марки MG 550 відсутнє. Після чого, зателефонував ОСОБА_7 , на що останній повідомив, що автомобіль знаходиться в нього, пізніше повідомив, що автомобіль він нібито заклав в заставу по технічному паспорту за 1200 доларів США. Однак, в результаті самостійного пошуку, я знайшов оголошення про продаж автомобіля в м. Миргород вже на нових номерах НОМЕР_2 . Після чого я вирішив звернутись до працівників правоохоронних органів за допомогою адвоката.

Встановлено, що даним транспортним засобом є легковий автомобіль марки MG 550 ДНЗ НОМЕР_1 vin НОМЕР_3 НОМЕР_4 з двигуном об`ємом 1796 м3.

Даний транспортний засіб перереєстровано 07.10.2023 в ТСЦ АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході допиту ОСОБА_8 останній повідомив, що на початку жовтня місяця 2023 до нього звернувся ОСОБА_6 , який запропонував йому придбати, автомобіль MG 550 ДНЗ НОМЕР_1 vin ТЗ НОМЕР_4 за ціною нижчою, ніж даний автомобіль коштує на ринку продажу, на що він погодився та ОСОБА_6 запевнив, що даний автомобіль належить його брату. Після огляду автомобіля ОСОБА_6 сфотографував документи покупця та повідомив, що на наступний день передасть договір купівлі-продажу. Наступного дня в м. Полтава в районі «Макдональдсу» ОСОБА_6 та невідомий чоловік надали ОСОБА_8 договір купівлі-продажу для переоформлення автомобіля. Після чого ОСОБА_8 у зв`язку з повітряними тривогами поїхав 07.10.2023 для переоформлення в м. Миргород, після чого переоформив даний автомобіль на себе в ТСЦ №5344.

21.03.2024 року слідчим СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на легковий автомобіль марки MG 550 чорного кольору vin НОМЕР_3 НОМЕР_4 з двигуном об`ємом 1796 м3, який на праві власності належить ОСОБА_8 , обґрунтовуючи тим, що вищевказаний автомобіль є предметом кримінального провадження, тому з метою збереження речового доказу необхідно накласти арешт.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити з викладених підстав.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.

Органом досудового розслідування за матеріалами правоохоронних органів здійснюється досудове розслідування за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя прийшов до висновку про недостатність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки останнє в даному кримінальному провадженні не відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Вказане свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки не доведено необхідності накладення арешту на легковий автомобіль марки MG 550 чорного кольору vin НОМЕР_3 НОМЕР_4 з двигуном об`ємом 1796 м3, який на праві власності належить ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 16, 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0000636 від 16.03.2024 року, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1