Справа № 755/2997/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004296 від 27.12.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн;

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2024 року за ч. 2 ст. 121 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 16:32 26.12.2023 року викрав пластикову банківську картку № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 АТ «Приват банк», яка належить та емітована на ім`я ОСОБА_5 .

У цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документу, а саме вищевказаної банківської картки, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення вказаної банківської картки, усвідомлюючи те, що вона належить іншій особі та є офіційним документом, з корисливих мотивів, викрав зазначену пластикову банківську картку фіолетового кольору № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 АТ «Приват банк», яка належить та емітована на ім`я ОСОБА_5 , та яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. ст. 1, 14, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, з безконтактною технологією оплати, забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду та таким чином викрав її з корисливих мотивів.

У подальшому, ОСОБА_3 , утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, з метою подальшого використання, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме у незаконному викраденні офіційного документу.

Так ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року, який в подальшому продовжений та діяв станом на день вчинення злочину, ОСОБА_3 , використовуючи банківську карту, яка належить потерпілому ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , відкриту в АТ «Приват банк», без дозволу власника даної картки, у різних магазинах здійснював нею розрахунки, через безконтактну платіжну систему «Pay Pass», викравши таким чином грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , та спричинивши йому матеріальних збитків.

Крім того, 26.12.2023 року близько 16:57, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «НОВУС» за адресою: м. Київ, Дарницька площа, буд. 1, де у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 90 грн 01 коп.

Крім того, 26.12.2023 року близько 17:51, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні «магазину-кафе» адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 8 , де у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 156 грн 00 коп.

Крім того, 26.12.2023 року близько 17:53, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні «ресторану» за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 8 , де у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 80 грн 00 коп.

Крім того, 26.12.2023 року близько 18:02, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Хумана» за адресою: м. Київ, Харківське Шосе,8 , де у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 329 грн 00 коп.

Крім того, 26.12.2023 року близько 18:08, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину « Фора » за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 9 , де у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 199 грн 79 коп.

Крім того, 26.12.2023 року близько 18:08, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину « Фора » за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 9 , де у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 199 грн 79 коп.

Крім того, 26.12.2023 року близько 18:11, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «продукти» за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 9 , де у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 100 грн 00 коп.

Крім того, 26.12.2023 року близько 18:18, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину « Міксмарт » за адресою: м. Київ, бульвар Гашека, буд. 24 , де у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 119 грн 00 коп.

Крім того, 26.12.2023 року о 19:14, ОСОБА_3 перебував у приміщенні ресторану « Баобаб » за адресою: м. Київ, Харківське Шосе, буд. 17А , де у останнього виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з корисливих мотивів, під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року, який в подальшому продовжений та діяв станом на день вчинення злочину, з метою власного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, використовуючи банківську карту № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , відкриту в АТ «Приват банк», яка належить потерпілому ОСОБА_5 достовірно знаючи, що при розрахунку даною карткою через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному ресторані товар, викравши таким чином грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 315 грн 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 , завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 1 388 грн 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого під час дії воєнного стану. Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачене КК України за вказані кримінальні правопорушення, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що дійсно 26.12.2023 року близько о 16:32 знайшов банківську картку «Приват банк» та привласнив її, власника картки не шукав, а пішов у магазин робити покупки товарів (цигарки, продукти харчування, одяг). Так, 26.12.2023 року близько 16:57, перебуваючи у приміщенні магазину «НОВУС», який розташований за адресою: м. Київ, Дарницька площа, 1, здійснив розрахунок за товари через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» на суму 90 грн. Крім того, 26.12.2023 року близько 17:51, перебуваючи у приміщенні «магазину-кафе», який розташований за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 8, здійснив розрахунок за товари через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» на суму 156 грн. Крім того, 26.12.2023 року близько 17:53, перебуваючи у приміщенні «ресторану», який розташований за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 8, здійснив розрахунок за товари через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» на суму 80 грн. Крім того, 26.12.2023 року близько 18:02, перебуваючи у приміщенні магазину «Хумана», який розташований за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 8, здійснив розрахунок за товари через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» на суму 329 грн. Крім того, 26.12.2023 року близько 18:08, перебуваючи у приміщенні магазину « Фора », який розташований за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 9, здійснив розрахунок за товари через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» на суму 199 грн. Крім того, 26.12.2023 року близько 18:11, перебуваючи у приміщенні магазину «продукти», який розташований за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 9, здійснив розрахунок за товари через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» на суму 100 грн. Крім того, 26.12.2023 року близько 18:18, перебуваючи у приміщенні магазину « Міксмарт », який розташований за адресою: м. Київ, бул. Гашека, 24, здійснив розрахунок за товари через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» на суму 119 грн. Крім того, 26.12.2023 року близько 19:14, перебуваючи у приміщенні ресторану « Баобаб », який розташований за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 17А, здійснив розрахунок за товари через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» на суму 315 грн. Щиро розкаявся у вчиненому та зазначив, що всі обставини, так як вони викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, місце вчинення ним кримінальних правопорушень відповідають дійсності, розуміє, що його дії були умисними та корисливими, вчинені під час дії воєнного стану в державі. Зокрема, пояснив, що жалкує про скоєне, відшкодував потерпілому шкоду повністю та обіцяє у майбутньому нічого протиправного не вчиняти. У судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження, які надав прокурор, що характеризують особу обвинуваченого.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу. Винуватість ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи у вчиненні інкримінованих йому злочинів, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

З огляду на наведене, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357 КК України як незаконне викрадення офіційного документу та за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин. При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 357 КК України та за ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином відповідно; конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, повністю відшкодував шкоду потерпілому, щиро каявся у вчиненому; дані про його особу, зокрема: не одружений; на час розгляду кримінального провадження не працює; під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше судимий; думку сторони обвинувачення, зокрема прокурор просила призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі та за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, на підставі ст.ст. 70, 71, 72 КК України остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі з урахуванням попередніх вироків Дніпровського районного суду м. Києва; думку сторони захисту, яка просила застосувати до обвинуваченого положення ст. 69, ст. 75 КК України. Також суд враховує заяву потерпілого від 26.02.2024 року, в якій вказано, що будь-яких претензій він до обвинуваченого не має, матеріальну шкоду ОСОБА_3 відшкодував у повному обсязі, просив суворо не карати.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, у виді обмеження волі, та за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, із урахуванням положень ч. 1 ст. 70 указаного Кодексу, оскільки його перевиховання та виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до вимог ст. 75 КК України або ж застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого суд не вбачає.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Щодо вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2024 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, то суд виходить з того, що обвинувачений за вказаним вироком був засуджений до покарання, яке належить йому відбувати реально, а даний злочин обвинуваченим було вчинено до постановлення вказаного попереднього вироку. З огляду на таке, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України, а також відповідно до роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судом кримінального покарання», суд призначає покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань.

При вирішенні питання щодо умов застосування положень ст. 70 чи 71 КК України суд враховує, що в постанові від 01 червня 2020 року в справі № 766/39/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи при визначенні остаточного покарання та правил на підставі яких воно має бути сформованим слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Щодо вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року, яким ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання виді штрафу у розмірі 17 000 грн, однак дані про його сплату відсутні (не виконано), то воно підлягає самостійному виконанню відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України.

Приймаючи таке рішення без участі потерпілого, суд врахував його заяву від 26.02.2024 року та виходить з засад ч. 5 ст. 28 КПК України, не допускаючи зайвого формалізму, оскільки кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни. Питання процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Відповідно до ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ураховуючи його засудження за цим вироком до позбавлення волі на строк 5 років, за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року до штрафу в сумі 17000 гривень та за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 19 січня 2024 року до позбавлення волі на строк 7 років, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць та штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, які виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 05 лютого 2024 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні. Речові докази у кримінальному провадженні: - DVD-R диски - залишити в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору, обвинуваченому та його захиснику. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1