Провадження №1-кп/127/437/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою неповною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000168 від 03.03.2024, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 02.03.2024 близько 13:30 год., перебуваючи біля входу «В» торгівельного центру « Епіцентр », за адресою: вул. Батозька, 1-Б, в м. Вінниці , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, взяв зі стелажу при вході гаманець «Levis world brand» із грошовими коштами у загальній сумі вісім тисяч гривень, після чого покинув територію торгівельного центру «Епіцентр», а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму вісім тисяч гривень.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що приїхав до торгівельного центру «Епіцентр» де мав зустрітися зі знайомою. Перебуваючи біля одного з входів, помітив гаманець, всередині якого знаходились грошові кошти та забрав його із собою. В подальшому, наявні у гаманці грошові кошти забрав собі та розпорядився ними на власний розсуд, а сам гаманець викинув. Також, зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, про вчинене шкодує, завдану шкоду відшкодував та більше такого не повториться, просив суд суворого його не карати та не позбавляти волі.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження №0000168 від 03.03.2024 (т.1 а.с. 18), постанови про визнання предмету речовим доказом від 06.03.2024 (т.1 а.с. 21, 22), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про арешт майна від 07.03.2024 (т.1 а.с. 23, 24), суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд зважає на те, що обвинувачений раніше не судимий (т.1 а.с. 29), на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 30, 31), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с. 32), відшкодував завдану шкоду (т.1 а.с. 34).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк, визначений в межах санкції передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вину визнав, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, вперше вчинив кримінальне правопорушення, добровільно відшкодував завдану шкоду, наявність пом`якшуючих покарань обставин, відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та про можливість звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме такий вид покарання буде відповідати інтересам суспільства на даний час.

Початок іспитового строку обвинуваченому рахувати з дати ухвалення вироку.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 63, 65-67, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 100, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з дати ухвалення вироку, тобто з 15.05.2024.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області №127/7525/24 від 07.03.2024, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речовий доказ в кримінальному провадженні №0000185, а саме: чоловічу курточку синьо-чорного кольору, яка передана на зберігання ОСОБА_4 , після набуття вироком законної сили - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1