ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/870/24 Справа № 202/4665/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000338, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, неодруженого, працюючого менеджером у ФОП ОСОБА_7 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2024 року частково задоволено старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 10 червня 2024 року включно, з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 гривень.

Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Також слідчий суддя дійшов висновку, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Слідчий суддя вважав, що на даному етапі досудового розслідування тримання підозрюваного під вартою є виправданим, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, так як підозрюваний не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами до такого ступеня, що забезпечить його належну процесуальну поведінку.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, де проживає разом з батьком інвалідом І групи, а також матір`ю, які ніде не працює, який допомагає. За місцем проживання характеризується позитивно, працює менеджером в магазині.

Також захисник вказує, що ОСОБА_6 провину свою визнає повністю, заявляє про щире каяття, після ДТП нікуди не втікав, дочекався швидку допомогу та поліцію, за першим викликом прибував до слідчого та прокурора.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно матеріалів справи слідує, що 09 квітня 2024 року до ЄРДР за № 0000338 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

11 квітня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні безпеки правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 09 квітня 2024 року; протоколом огляду трупа від 09 квітня 2024 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 09 квітня 2024 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 09 квітня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10 квітня 2024 року; висновком експерта № СЕ-19/104-24/15316-ІТ від 11 квітня 2024 року, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має певні соціальні зв`язки, водночас перебуває в молодому віці, є неодруженим, не має утриманців, тобто він не має особистих міцних соціальних зв`язків, які б могли забезпечити його належну процесуальну поведінку, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, у зв`язку з чим, усвідомлюючи факт можливої суворості покарання за вироком суду, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Отже, обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям Європейського Суду з прав людини та обставинам цього кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування зможе запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Оцінюючи вищевказані обставини, також приймається до уваги практика ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Разом з цим, при визначення розміру альтернативного запобіжного заходу у виді застави, судом першої інстанції не в повній мірі були враховані наступні обставини.

Так, згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому колегія суддів також зважає на правову позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Becciev v Moldova» (Бекчиєв проти Молдови), пункт 58).

Так, у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , наявний єдиний ризик ухилення від суду. При цьому встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, де проживає разом з батьком інвалідом І групи, а також матір`ю, які ніде не працює, який допомагає, за місцем проживання характеризується позитивно, працює менеджером в магазині. Крім цього також враховується, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні не умисного злочину, вчиненого із необережності, після ДТП підозрюваний нікуди не втікав, дочекався швидку допомогу та поліцію, за першим викликом прибував до слідчого та прокурора.

Наведені вище обставини не спростовані прокурором в судовому засіданні.

Так, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, беручі до уваги наведені вище обставини, зменшення розміру застави до мінімального розміру, а саме до 20 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень буде пропорційним щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 та необхідним і достатнім для забезпечення виконання останньою покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За наведених обставин, апеляційну скаргу захисника слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000338, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 червня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яку підозрюваний або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду (отримувач коштів), , МФО 820172, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, поточний рахунок отримувача: UA1086699, та надати документи, що підтверджують сплату застави слідчому та прокурору.

У разі сплати суми застави, вважати, що до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього строком до 10 червня 2024 року обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду,

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду,

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передати для виконання старшому слідчому в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4