Справа № 646/5553/24
№ провадження 1-кп/646/841/2024
ВИРОК

іменем України

22.05.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 29.03.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець Вінницької області, громадянина України, неодруженого, освіта повна загальна середня, командира відділення ремонтного відділення бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях протиправної діяльності при наступних обставинах: 28.03.2024 року військовослужбовець Збройних сил України молодший сержант, командир відділення ремонтного відділення бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення 2 механізованого батальйон, ОСОБА_3 , перебував в м. Христинівці, Черкаської області.

Згідно ст. 68 Конституції України ОСОБА_3 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом.

Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених ч. 4 цієї статті, визначаються законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_3 був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до спів службовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Порушуючи вимоги вказаних вище нормативно-правових актів, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях протиправної діяльності при наступних обставинах: 28.03.2024 року, приблизно о 05 год. 00 хв., точного часу не встановлено, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме вимоги ст. ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знайшов на невстановленій вулиці в м. Христинівка, полімерний пакет в середині якого, знаходився пластиковий судок, в якому знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору, розуміючи що це за речовина, а саме «канабіс», підібрав та залишив вказану речовину для власного вживання, без мети збуту.

Після цього, ОСОБА_3 , 28.03.2024 року приблизно о 05 год. 10 год. використовуючи потяг, попрямував на ньому до м. Харкова аби дістатися до Центрального автомобільного вокзалу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізовувати раніше виниклий протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу для власного вживання, без мети збуту.

Після чого, 28.03.2024 року, приблизно о 10 год. 17 хв., точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати раніше виниклий протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів для власного вживання, без мети збуту, був виявлений та зупинений працівниками поліції на Центральному автомобільному вокзалі, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ., та в ході проведення огляду місця події працівниками СОГ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, який відбувся 28.03.2024 року у період часу з 11 год. 29 хв. - 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 дістав зі свого рюкзака полімерний пакет в середині якого, знаходився пластиковий судок, в якому знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору, який ОСОБА_3 незаконно придбав, перевозив та зберігав для власного вживання.

Згідно висновку експерта надана на дослідження речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Надана на дослідження речовина рослинного походження, масою 17,7863 г. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 14,9838 г. відповідно, обіг якого згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року заборонено, у зв`язку із чим ОСОБА_3 , своїми умисними діями, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, для власного вживання, без мети збуту незаконно придбав, зберігав та перевозив наркотичний засіб, обіг якого заборонено.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам ч. 3 ст. 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин суд ухвалює вирок у спрощеному провадженні.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він неодружений, має повну загальною середню освіту, військовослужбовець, командир відділення ремонтного відділення бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є військовослужбовцем, наразі виконує свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності, та продовжує боронити країну в умовах повномасштабної збройної агресії РФ проти України, яка наразі триває, його щире каяття, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого покарання передбаченого санкцією даної статті, у виді штрафу та вважає дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України стягує з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судової експертизи № СЕ-19/121-24/9143-НЗПРАП від 04.04.2024 року у сумі 2271 грн. 84 коп.

Долю речового доказу суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судової експертизи № СЕ-19/121-24/9143-НЗПРАП від 04.04.2024 року у сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн. 84 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.04.2024 року на пластиковий судок з речовини рослинного походження - скасувати.

Речові докази пластиковий судок в середині якого, згідно висновку експерта знаходиться наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», загальною вагою 14,9838 г передано на склад УЛМТЗ в Харківські області за адресою: м. Харків, вул. Молочна, буд. 40 - знищити.

Вирок суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя