Номер провадження № 1-кп/756/804/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого та

цивільного позивача ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 28.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002119, у відношенні:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, із середньою освітою, без місця реєстрації на території України та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24.01.2008 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

- 23.12.2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі.

- 30.11.2016 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

- 19.06.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі.

- 21.08.2017 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі.

- 08.11.2018 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

13.12.2018 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 05.11.2021 по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

27.09.2022, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні банку «Правекс Банк», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна, вчинене повторно, у період воєнного стану, та реалізовуючи його, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, шляхом вільного доступу, взяв з робочого столу службового приміщенні банку ноутбук Lenovo IdeaPad33OS-14IKBCPU i5 Grei, вартістю 9 678 гривень 67 коп., заховав його під піджак, в який був одягнутий того дня та вийшов з приміщення банку, з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вчиненим кримінальним правопорушенням ОСОБА_8 спричинив ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» матеріальну шкоду на загальну суму 9 678 гривень 67 копійок.

Крім цього, 19.06.2023 року, приблизно о 10:40 годині, ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні ТРЦ «Дрім Таун», що розташований за адресою: м. Київ, пр-т Оболонський, буд. 21-Б, зайшов по приміщення «Скеледром Пік», маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, у період воєнного стану та реалізовуючи його, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, шляхом вільного доступу, взяв з робочого столу потерпілої ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Apple» iPhone 7 128 GB, чорного кольору, вартістю 4 684 грн. 67 коп., заховав в кишеню штанів, в які був одягнутий того дня, вийшов з приміщення «Скеледром Пік» та з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вчиненим кримінальним правопорушенням ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 4 684 гривні 67 копійок.

Отже, ОСОБА_8 учинив злочини, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні злочину, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих органом досудового розслідування злочинів, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує. Додав, що ноутбук, який належить ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» продав за 2 тисячі гривень, а телефон, який належить потерпілій ОСОБА_9 , їй було повернуто. У вчиненому кається, просить суворо не карати, позовні вимоги представника ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» визнає в повному обсязі. Просить призначити покарання, не пов`язане з його реальним відбуттям.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані ОСОБА_8 злочини, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, вчинено останнім, кваліфікацію органом досудового розслідування здійснено правильно, яку доведено в судовому засіданні наданими суду доказами, а тому просить суд визнати ОСОБА_8 винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого та просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» викрадене майно не поверталось, завдана шкода не відшкодована, заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_9 надіслала заяву, в якій просить проводити судовий розгляд без її участі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_8 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. При цьому судом не було встановлено обставин, які би обтяжували покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України.

Суд також ураховує надані показання обвинуваченим, які ніким не ставились під сумів, що у вчиненому злочині кається.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочинів, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорій тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, їх вид та суспільну небезпечність. Вид та вартість майна, яким заволодів обвинувачений, наслідки вчинення злочинів. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинуваченого, який раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, але винуватість у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, має незадовільний стан здоров`я через тяжкі захворювання, потребує лікування в умовах госпіталізації.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Ураховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості що характеризують особистість обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшує покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, у суду наявні підстави для призначення покарання обвинуваченому за ч.4 ст.185 КК України в виді позбавлення строком на 5 років, але зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також передбачені п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Тож, призначення ОСОБА_8 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, а контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надасть можливість органу пробації аналізувати інформацію щодо виправлення засудженого.

Суд призначає покарання на підставі внутрішнього переконання і оцінки особистості обвинуваченої, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігти вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У рамках даного кримінального провадження представником потерпілого ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» подано цивільну позовну заяву до відповідача ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, зокрема шляхом стягнення з ОСОБА_8 12 317 гривень 52 копійок, яку судом прийнято до розгляду в кримінальному провадженні.

Як убачається з позовних вимог, позивач вказує, що він є власником викраденого ноутбука Lenovo IdeaPad33OS-14IKBCPU i5 Grey, який обліковувався на балансі банку та станом на 09.05.2023 становить 12 317 гривень 52 копійок.

Але, відповідно до висновку експерта №2929/23 від 25.05.2023 ринкова вартість ноутбуку Lenovo IdeaPad33OS-14IKBCPU i5 Grey, бувшего у використанні (з урахуванням зносу), станом на 27.09.2022 становить 9678,67 грн.

Оцінюючи наведене суд виходить з того, що вирішуючи цивільну позовну заяву в рамках кримінального провадження, суд надає оцінку висунутому обвинуваченню, а саме повинен встановити винуватість поза розумним сумнівом, а в частині вирішення цивільного позову, виходить з загальних принципів цивільного судочинства - змагальності сторін.

У даному кримінальному провадженні було достеменно встановлено доведеність винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів.

Позивач же не здійснив дій щодо збору доказів, підтверджуючих вартість належного йому майна, що було викрадено ОСОБА_8 .

А отже, цивільний позов представника потерпілого ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням слід задовольнити частково. Зокрема стягнути з ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 9678,67 грн., а в задоволенні решти позовних вимог представника потерпілого слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що до обвинуваченого ОСОБА_8 не застосовано запобіжний захід та не вбачає потреби обирати його до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати на проведення експертизи №2929/23 від 25.05.2023 у сумі 260 грн. 00 коп., №СЕ-19/111-23/35686-ТВ від 13.07.2023 у сумі 956 грн. 00 коп., відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Питання речових доказів підлягає вирішенню, відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Цивільний позов ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 9678,67 грн (дев`ять тисяч шістсот сімдесят вісім) гривень 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати на проведення експертизи №2929/23 від 25.05.2023 у сумі 260 грн. 00 коп., №СЕ-19/111-23/35686-ТВ від 13.07.2023 у сумі 956 грн. 00 коп. на користь держави.

Речові докази: - мобільний телефон марки «Apple» iPhone 7 128 GB, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 - залишити в володінні останньої.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору в порядку, визначеному ст. 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1