Провадження № 1-кс/947/3572/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000174 від 11.02.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянці України, незаміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштованій, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000174 від 11.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках -у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці I Переліку в цілях і на підставах, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону, а також діяльності з культивування та використання рослин, включених до списку № 3 таблиці I Переліку в цілях і на підставах, передбачених статтею 15 цього Закону.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.

Ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів видається за наявності відповідної матеріально-технічної бази, нормативно-технічної документації, кваліфікованого персоналу, умов для забезпечення обліку та схоронності наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також для забезпечення безпечності такої діяльності.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», громадяни мають право придбавати наркотичні засоби або психотропні речовини, включені до таблиць II і III Переліку, лише за рецептом лікаря.

Досудовим розслідуванням установлено, що в ОСОБА_5 у порушення вищевказаних вимог законодавства, за невстановлених обставин та у невстановлений в ході досудового розслідування час, виник злочинний корисливий умисел, спрямований на отримання незаконного прибутку та особисте збагачення у протиправний спосіб, шляхом незаконного придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) особам, схильним до її вживання.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи кримінальну караність своєї злочинної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, час та місці, за невстановлених обставин та у невстановлених осіб придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP у невизначеній кількості, яку зберігала у невстановленому в ході досудового розслідуванням місці, з метою подальшого збуту.

Усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та небезпеку в її викритті правоохоронними органами, ОСОБА_5 вирішила збувати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP дистанційним методом з використанням мережі Інтернет, а саме месенджера «Telegram». Збут психотропної речовини ОСОБА_5 вирішила здійснювати шляхом пересилання через поштові відділення та поштомати ТОВ «Нова Пошта».

Продовжуючи вчиняти дії спрямовані на доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 невстановленим способом переміщала раніше придбану психотропну речовину до невстановленого місця, де частину розфасовувала у полімерні пакети типу «zip-lock», з метою подальшого їх збуту.

Далі, ОСОБА_5 31.07.2023 у невстановлений в ході досудового розслідування час, взяла частину раніше придбаної та розфасованої особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, яку заздалегідь запакувала до жіночого комбінезону, який помістила до картонної коробки, з метою приховування своїх анкетних даних відразу сформувала товарно-транспортну накладну (далі ТТН), вказавши дані відправника, які не відповідають дійсності та попрямувала до поштомату № 6577 ТОВ «Нова пошта», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Малиновського, буд. № 51, де в той же день о 08.18 год. поставила коробку до ячейки поштомату, тим самим здійснила відправлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP на ім`я ОСОБА_7 до відділення № 7 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться в м. Чернігів (ТТН № 9206, вага 2 кг).

Далі, 31.07.2023 о 13.47 год., у ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді огляду та виїмки кореспонденції, в приміщенні відділення № 1 ТОВ «Нова пошта» за адресою: м. Одеса, вул. Київське шосе, буд. № 27, проведено огляд посилки за ТТН № 9206, під час розпакування якої виявлено жіночий комбінезон всередині якого знаходились полімерні пакети типу «zip-lock» у загальній кількості 84 штуки з порошкоподібною речовиною білого кольору. У подальшому, з трьох зіп-пакетів здійснено відбір зразків порошкоподібної речовини білого кольору.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/116-23/13536-НЗПРАП від 16.08.2023 надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,128 г містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Кількісний вміст PVP становить 0,038 г.

Крім того, продовжуючи вчиняти дії спрямовані на реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання незаконного прибутку та особистого збагачення у протиправний спосіб, шляхом незаконного придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг яких заборонено PVP ОСОБА_5 , діючи повторно, невстановленим способом перемістила раніше придбану психотропну речовину до невстановленого місця, де частину розфасувала у полімерні пакети типу «zip-lock», з метою подальшого їх збуту.

Далі, ОСОБА_5 31.07.2023 взяла частину раніше придбано та розфасованої особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, яку заздалегідь запакувала до жіночого комбінезону, який помістила до придбаної картонної коробки, з метою приховування своїх анкетних даних відразу сформувала ТТН, вказавши дані відправника, які не відповідають дійсності та попрямувала до поштомату № 6577 ТОВ «Нова пошта», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Малиновського, буд. № 51, де в той же день о 08.18 год. поставила коробку до ячейки вищевказаного поштомату, тим самим здійснила відправлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP на ім`я ОСОБА_8 до поштомату № 5623 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться в м. Чернігів (ТТН № 9884, вага 2 кг).

Далі, 31.07.2023 о 14.20 год., у ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді огляду та виїмки кореспонденції, в приміщенні відділення № 1 ТОВ «Нова пошта» за адресою: м. Одеса, вул. Київське шосе, буд. № 27, проведено огляд посилки за ТТН № 9884, під час розпакування якої виявлено жіночий комбінезон всередині якого знаходились полімерні пакети типу «zip-lock»у загальній кількості 125 штук з порошкоподібною речовиною білого кольору. У подальшому з трьох зіп-пакетів здійснено відбір зразків порошкоподібної речовини білого кольору.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/116-23/13538-НЗПРАП від 19.08.2023 надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,170 г, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Кількісний вміст PVP становить 0,062 г.

Крім того, продовжуючи вчиняти дії спрямовані на доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 , діючи повторно, невстановленим способом придбала наркотичні засоби, які зберігала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

Під час проведення санкціонованого обшуку в період часу з 20.58 год. 11.03.2024 до 01.05 год. 12.03.2024 за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено фасувальний матеріал, електронні ваги, полімерна ємкість білого кольору з кришкою, всередині якої міститься порошкоподібна речовина білого кольору, 21 пакет типу «zip-lock» з порошкоподібною речовиною білого кольору. Далі, з одного з пакетів типу «zip-lock» відібрано зразок порошкоподібної речовини білого кольору для проведення експрес-тесту «IDT 9000 T General Screening Drugs», за результатами якого порошкоподібна речовина білого кольору містить наявність крека (кокаїнової основи).

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

- ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин;

- ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно;

- ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, вчиненому повторно.

За викладених обставин, 12.03.2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих їй тяжкого злочинів, в цілях запобігання ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 1000 (однієї тисячі) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні -

Прокурор оголосив клопотання та просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на систематичність злочинної діяльності підозрюваної та її майновий стан.

Захисник підозрюваної просила відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід домашній арешт, так як ОСОБА_5 раніше не судима, має на утримані двох неповнолітніх дітей та постійне місце проживання.

Підозрювана підтримала думку свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 12.03.2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується:

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії від 01.08.2023, передбаченої ст. 262 КПК України огляд та виїмка кореспонденції, під час якої здійснено відбір порошкоподібної речовини з посилки, яку відправила ОСОБА_5 ;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії від 30.08.2023, передбаченої ст. 269 КПК України - візуального спостереження за особою, під час якої зафіксовано відправку посилки ОСОБА_5 з поштомату ТОВ «Нова пошта», в якій знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина;

- висновком експерта № 29.08.2023 № СЕ-19/116-23/13540-НЗПРАП за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, відповідно до якого надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору масою 0,696 г, в полімерному пакеті із застібкою містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії від 01.08.2023, передбаченої ст. 262 КПК України огляд та виїмка кореспонденції, під час якої здійснено відбір порошкоподібної речовини з посилки, яку відправили ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду речей та документів, а саме огляду відеозапису з камер відеоспостереження магазину «Копійка», де зафіксовано відправку посилки ОСОБА_5 з поштомату ТОВ «Нова пошта», в якій знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина;

- висновком експерта № СЕ-19/116-23/13536-НЗПРАП від 16.08.2023 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, відповідно до якого надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,128 г містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії від 05.12.2023, передбаченої ст. 263 КПК України - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, за номером мобільного телефону ОСОБА_5 ;

- протоколами про результати проведення негласних слідчих розшукових дій від 19.01.2024, передбачених ст. 269 КПК України - візуального спостереження за особою, під час яких зафіксовані дві відправки посилок ОСОБА_5 з відділення ТОВ «Нова пошта», в яких знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина;

- протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України відносно підозрюваної ОСОБА_5 ;

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого працівниками поліції виявлено та вилучено фасувальний матеріал, електронні ваги, полімерна ємкість білого кольору з кришкою, всередині якої міститься порошкоподібна речовина білого кольору, 21 пакет типу «zip-lock» з порошкоподібною речовиною білого кольору;

- результатами проведення експрес-тесту «IDT 9000 T General Screening Drugs», за результатами якого порошкоподібна речовина білого кольору містить наявність крека (кокаїнової основи);

- іншими матеріалами кримінального провадження.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Одночасно, слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту на тому, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, які їй інкримінуються, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною злочинів.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 ряду кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її виною у вчиненні злочинів, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, враховуючи, що підозрювана з пред`явленою їй підозрою не погоджується, що суттєво збільшує ризик втечі, враховується слідчим суддею при оцінюванні ризику, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

З урахуванням наведеного, заперечення сторони захисту про відсутність ризику переховування підозрюваної ОСОБА_9 з огляду на те, що вона має неповнолітніх дітей, слідчий суддя визнає неспроможними, оскільки на даний час ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з конфіскацією майна та з вказаною підозрою категорично не погоджується.

Також, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрювана ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речові докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, з огляду на те, що остання має віддалений доступ до мобільного телефону, де може міститися інформація про імовірних співучасників злочинів, особи яких наразі не встановлені органом досудового розслідування і тому підозрювана зможе знищити такі дані.

При встановленні даного ризику слідчий суддя враховує характер та спосіб вчинення злочинів, який вказує на те, що до вчинення злочинів імовірно причетні інші особи, що залучали до схеми інших осіб, яких використовували в послідуючому з метою збуту наркотичних засобів.

Слідчий суддя також погоджується з доводами сторони обвинувачення, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваною ОСОБА_5 на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрювана може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, адже потерпілий та свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Сторона обвинувачення у клопотанні посилається також на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрювана ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання з огляду на те, що підозрювана ОСОБА_5 раніше до кримінального відповідальності не притягувалася та наразі органом досудового розслідування не доведено систематичність вчинення злочинів підозрюваною, а наразі лише перевіряється причетність останньої до вчинення злочинів.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухилення підозрюваного від органу досудового слідства, суду, а запобіжні заходи у вигляді особистої поруки та особистого зобов`язання є недоцільними, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики.

При застосуванні до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею також враховано вік та стан здоров`я підозрюваної, міцність її соціальних та сімейних зв`язків, а також інші обставини, які характеризують її особу та спосіб життя.

Характеризуючи дані підозрюваної ОСОБА_5 не переважають можливих ризиків неправомірної її поведінки.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваній можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останньої більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваної ОСОБА_5 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останньою відповідного розміру застави.

Так, з положень ч. 3 ст. 183 КПК України, вбачається, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрювана ОСОБА_5 ) складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 60 560 грн. до 242 240 грн.).

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Прокурор просив визначити підозрюваній ОСОБА_5 заставу у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 028 000 гривень, посилаючись на те, що в ході досудового розслідування виявлено докази, які можуть свідчити про систематичне вчинення підозрюваною аналогічних кримінальних правопорушень упродовж тривалого часу.

Наведене, на думку сторони обвинувачення, свідчить про те, що максимальний розмір застави, визначений КПК України для тяжких злочинів не здатний забезпечити покладених на підозрювану обов`язків.

Так, імовірне вчинення ОСОБА_5 злочинів з корисливих мотивів, пов`язані з збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, саме під час дії режиму воєнного стану в державі, за обставин, як вони викладені у повідомленні про підозру, слідчий суддя вважає виключним випадком, що свідчить про те, що визначений ст. 182 КПК України максимальний розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Вирішуючи дане питання, слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Проте, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 028 000 гривень, яку просить визначити підозрюваній ОСОБА_5 прокурор є недостатньо обґрунтованою.

Слідчий суддя при визначенні розміру застави, приймає до уваги не лише на обсяг повідомленої підозри, а й на кількість вилученого наркотичного засобу, спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має підвищену суспільну небезпечність, що порушує встановлений законодавством порядок обігу наркотичних засобів, внаслідок якого задовольняється незаконний попит на наркотики. Також слідчий суддя враховує обставини вчинення злочинів, а саме той факт, що згідно долучених доказів підозрювана вчиняла злочини при своїх неповнолітніх дітях, яки під час вчинення злочинів перебували з нею разом.

Крім того, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення «Гафа проти Мальти»).

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Між тим, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, слідчим суддею враховано і обставини вчинення кримінального правопорушення, майновий стан, роль підозрюваної у вчиненні злочину, характер злочину, який посягає проти здоров`я населення, а саме у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, спосіб вчинення, а тому на підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що застава має бути визначена у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302 800 гривень 00 копійок, оскільки визначення застави саме в такому розмірі буде пропорційно помірною для підозрюваної та може гарантувати належну процесуальну поведінку останньої та виконання нею покладених на неї обов`язків, також враховуючи вагомість ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід у виді застави, необхідно покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та учасниками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що у судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили, що підозрювана ОСОБА_5 , за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

З урахуванням вимог частин 3 та 5 статті 115 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , у межах строку досудового розслідування, а саме до 08 травня 2024 року включно.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сстаршого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000174 від 11.02.2023 року відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 08.05.2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.

Роз`яснити підозрюваній, що підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_5 строком до 08.05.2024 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та учасниками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У зв`язку із перебуванням на утриманні у підозрюваного ОСОБА_5 , відносно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зобов`язати прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування дитини про факт залишення дітей без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дітей.

Орган опіки та піклування невідкладно після тимчасового влаштування дитини, залишеної без батьківського піклування, інформує слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про місце проживання (перебування) дітей.

Після отримання такої інформації слідчий, прокурор невідкладно повідомляє підозрюваного, обвинуваченого про місце проживання (перебування) дітей.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1