Номер провадження: 11-кп/813/1313/24
Справа № 493/2062/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на ухвалу Балтського райсуду Одеської обл. від 16.02.2024 про відмову у задоволенні клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акту у к/п №0000699 від 18.07.2023 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317 КК України

установив:

Зазначеною ухвалою було відмовлено у задоволенні клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акту у к/п №0000699 від 18.07.2023 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317 КК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу від 16.02.2024 та постановити нову ухвалу, якою повернути прокурору обвинувальний акт у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України.

Дослідивши апеляційну скаргу захисника,приходжу до таких висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Приписами ч. 1 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Частиною 4 ст. 314 КПК України встановлено, що за наслідками підготовчого судового засідання апеляційному оскарженню підлягає ухвала про повернення обвинувального акта.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду, на яку, згідно із законом, не може бути подана апеляційна скарга, у відкритті провадження слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Беручи до уваги викладене вище, керуючись ст.ст. 24, 314, 370, 392, 399, 419, 532, 615 КПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на ухвалу Балтського райсуду Одеської обл. від 16.02.2024 про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про повернення прокурору обвинувального акту у к/п №0000699 від 18.07.2023 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати захиснику ОСОБА_3 разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня набрання законної сили до Верховного суду.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2