Провадження 1кп-932/104/24
Справа 932/1346/24
УХВАЛА

Іменем України

26 червня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000019, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у порядку спрощеного провадження з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, 13 лютого 2024 року надійшов обвинувальний акт з додатками (реєстр матеріалів досудового розслідування, заява про розгляд справи у спрощеному провадженні, матеріали кримінального провадження) у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

14 лютого 2024 року по кримінальному провадженню винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання з викликом у судове засідання сторін судового провадження.

Прокурор, захисник та обвинувачений просили призначити судовий розгляд кримінального провадження по суті.

Вислухавши думку учасників процесу, вирішуючи питання можливості призначення справи до розгляду, судом було встановлено, що зазначений обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору та кримінальна справа не може бути призначена до розгляду по суті з наступних підстав.

Згідно діючого законодавства обвинувальний акт та додатки до нього повинні відповідати вимогам КПК України.

Відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), також в ньому повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті ) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, його роль у вчиненні злочину. Зазначені данні повинні бути викладені в формулюванні обвинувачення з іншими кваліфікуючими ознаками вчиненого кримінального правопорушення.

Направлений до суду обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального проступку та формулювання обвинувачення , відповідно до якого ОСОБА_5 07.01.2024 о 8-30 годин на трамвайній зупинці, розташованій у АДРЕСА_2 знайшов і таким чином незаконно придбав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс» , маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 9,525 гр., після чого почав пересуватися вулицями міста Дніпра з незаконно придбаним наркотичним засобом, т.б. незаконно його зберігаючи без мети збуту при собі і був зупинений працівниками УПП поряд з буд. АДРЕСА_3 .

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як такі, що виразилися у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропної речовини без мети збуту.

Таким чином з обвинувального акту вбачається, що викладені прокурором фактичні обставини справи та формулювання обвинувачення містять протиріччя між вчиненими обвинуваченим діями та їх кваліфікацією, а саме з формулювання обвинувачення вбачається, що ОСОБА_5 звинувачується у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, однак його дії кваліфіковані, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту.

Крім того, фактичні обставини справи та формулювання обвинувачення не містять опис дій обвинуваченого, які б складали об`єктивну сторону кримінального правопорушення, а саме перевезення психотропної речовини без мети збуту.

Вищевказані недоліки, протиріччя та некоректність обвинувального акту унеможливлювали розгляд справи у спрощеному порядку без проведення судового розгляду та унеможливлюють призначення справи до судового розгляду і є підставами для повернення обвинувального акту з додатками прокурору.

У відповідності до кримінально-процесуального законодавства України судовий розгляд справи проводиться у межах висунутого особі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті і законом передбачена можливість прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду справи по суті тільки у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Як вбачається з вимог ст.374 КПК України суд у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначає формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнано судом недоведеним; а в разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

В рішенні від 25.07.2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» та в рішенні від 09.10.2008 у справі «Абрамян проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має право бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, т.б. про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту»; «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення». Таким чином надання у кримінальній справі повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду в тлумаченні ст.6 Конвенції.

У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, має як найменш таке право: бути негайно і детально поінформованою зрозумілою для неї мовою про характер і причину обвинувачення проти неї.

Вказані недоліки обвинувального акту, його не конкретність, неповнота та суперечливість, порушує право обвинуваченого, передбачене ст.42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення він обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист, чим істотно порушується право на захист обвинуваченого.

У відповідності до ст.ст.409, 412 КПК України безумовною підставою для скасування будь-якого рішення суду першої інстанції обвинувального чи виправдувального вироків є порушення права на захист обвинуваченого, яке полягає в тому числі у відсутності конкретизованого формулювання обвинувачення у вироку суду. Тому виходячи з того, що суд повинен забезпечити реалізацію права на захист обвинуваченому під час судового розгляду справи суд приходить до висновку про повернення обвинувального акту з додатками з наведених підстав прокурору.

Керуючись ст.ст. 314, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Обвинувальний акт з додатками (реєстр, розписки, заяву, матеріали кримінального провадження в одному томі) у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000019, відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України - повернути прокурору Центральної окружної прокуратури м. Дніпра у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя Бабушкінського

районного суду

м.Дніпропетровська ОСОБА_1