490/3037/24 18.06.2024
н/п 1-кп/490/683/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3037/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 29.03.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Проїждже Старобільського району Луганської області, є громадянином України, має середню освіту, неодружений, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді стрільця відділення охорони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (військова частина НОМЕР_1 ), раніше судимий:

10.08.2022 року Подільським районним судом м.Києва за ч.2 ст.309 КК України до штрафу в сумі 51000 гривень,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді стрільця відділення охорони та оброни взводу охорони та оборони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , 10.08.2022 року вироком Подільського районного суду міста Києва визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та останньому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 51000 гривень. 10.09.2022 року судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до вимог ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений ч.1 ст.26 КВК України, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. У разі несплати засудженим чергового платежу у випадку призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням уповноваженого органу з питань пробації замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Так, у зв`язку з тим, що 10.09.2022 року вирок Подільського районного суду міста Києва від 10.08.2022 року набрав законної сили, однак Центральний районний відділ філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях не отримував від засудженого ОСОБА_3 документа про сплату штрафу, 13.03.2023 року ухвалою Подільського районного суду міста Києва на підставі ч.4 ст.53 КК України засудженому ОСОБА_3 розстрочено сплату штрафу у розмірі 51000 гривень на 10 місяців із сплатою по 5100 гривень протягом кожного місяця до 13 січня 2024 року.

Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про призначене судом покарання, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання та невиконання покладених на нього судом обов`язків, не сплатив суму штрафу у встановлений строк, так як відповідно до вимог ст. 26 КВК України, засуджений у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду, тобто до 13.01.2024 року, та повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів у її добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.1 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від сплати штрафу.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, його особу, а саме те, що він є раніше судимим, має невідбуте покарання за попереднім вироком, за повідомленням військової частини НОМЕР_1 є таким, що самовільно залишив місце несення військової служби 07.02.2024 року, згідно копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.05.2024 року вибув до нового місця служби до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_3 для подальшого проходження військової служби, неодружений, за даними КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради на лікуванні у КНП "МОЦПЗ" МОР не перебуває, за місцем проходження військової служби характеризується негативно, як обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини та їх наслідки, обставини, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.389 КК України у виді пробаційного нагляду.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

ОСОБА_3 засуджений вироком Подільського районного суду м.Києва від 10.08.2022 року за ч.2 ст.309 КК України до штрафу в сумі 51000 гривень, який з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України слід виконувати окремо.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст.59-1 КК України, встановити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Подільського районного суду м.Києва від 10.08.2022 року, за яким ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 51000 гривень виконувати самостійно.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1