612/305/24,
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Орілька Лозівського району Харківської області, громадянина України, який перебуває на строковій військовій службі, одруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:

Наказом командира військової частини від 29.03.2023 № 88 (по особовому складу) солдата ОСОБА_4 прийнято на службу відповідно до Указу Президента «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року, зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення призначено на посаду розвідник - номеру обслугу НОМЕР_1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини.

Являючись військовослужбовцем Збройних сил України, ОСОБА_4 був обізнаний з діючим законодавством щодо заборони носіння, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п, 1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністерства України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкція про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Так, ОСОБА_4 проходячи військову службу на посаді розвідник - номеру обслугу 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини, в квітні 2023 року більш точної дати та часу встановити не представилось можливим, перебуваючи під м. Бахмутом Донецької області, знайшов корпус ручної осколкової гранати Ф-1 до якої був приєднаний підривач УЗРГМ-2, які у штатному з`єднанні утворюють ручну осколкову гранату Ф-1 та відносяться до бойових припасів та корпусу ручної осколкової гранати М50ПЗ до якої був приєднаний підривач UBR-М75Р1, які у штатному з`єднанні утворюють ручну осколкову гранату М50ПЗ та відносяться до бойових припасів, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання знайдених ним бойових припасів.

Надалі ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказані предмети являються бойовими припасами, а також розуміючи, що не має передбаченого закону дозволу на поводження з вищевказаними предметами, поклав їх до свого рюкзака таким чином здійснив їх придбання та носив їх при собі без передбаченого законом дозволу, після чого 20 грудня 2023 року ОСОБА_4 перевіз корпус ручної осколкової гранати Ф-1 до якої був приєднаний підривач УЗРГМ-2, які у штатному з`єднанні утворюють ручну осколкову гранату Ф-1 та відносяться до бойових припасів та корпусу ручної осколкової гранати М50ПЗ до якої був приєднаний підривач UBR-М75Р1, які у штатному з`єднанні утворюють ручну осколкову гранату М50ПЗ та відносяться до бойових припасів до свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де почав їх зберігати на території свого двору.

Так, 02.01.2024 року під час огляду місця події, який проводився за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , біля вхідної хвіртки вищевказаної території домоволодіння було виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати Ф-1 до якої був приєднаний підривач УЗРГМ-2, які у штатному з`єднанні утворюють ручну осколкову гранату Ф-1 та відносяться до бойових припасів. Окрім цього, в приміщенні літньої кухні, що розташована на території вищевказаного двору було виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати М50ПЗ до якої був приєднаний підривач UBR-М75Р1, які у штатному з`єднанні утворюють ручну осколкову гранату М50ПЗ та відносяться до бойових припасів.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування у вчинені ним діянні, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлені обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеному кримінальному правопорушенні доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує відсутність обтяжуючих обставин відповідно ст. 67 КК України. Щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують його покарання.

Згідно класифікації кримінального правопорушення, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 263 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, одружений.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує, що ним скоєно тяжкий злочини, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діянь, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, згідно яких він посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує те, що ОСОБА_4 засуджується до покарання з іспитовим строком, отже, суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Цивільний позов не пред`являвся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової вибухово технічної експертизи №КСЕ-19/121-24/773 від 12.02.2024 за цим кримінальним провадженням у сумі 7572 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн. 80 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: один корпус ручної гранати Ф-1, один корпус осколкової гранати М50ПЗ, один підривач УЗРГМ-2, один підривач до гранати М50ПЗ, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1