Справа №293/522/18
Провадження № 1-кп/293/19/2024
УХВАЛА

27 березня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурору ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000030 від 18.01.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.125, ч.2 ст.345, ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2024 захисником обвинувачених адвокатом ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлено відвід прокурору Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.125, ч.2 ст.345, ч.2 ст.186 КК України.

В обгрунтування заявленого відводу зазначив, що у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 тиснув на суд, щоб були зняті питання захисника до свідків та потерпілого, що підтверджує особисту зацікавленість прокурора. Крім того, прокурором ОСОБА_3 при складанні обвинувального акту зазначено обставини кримінального правопорушення, вступну частину, не підтверджені доказами, а надумані працівниками поліції, спростовуються рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.07.2018 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Однак прокурор ОСОБА_3 не діяв відповідно до вимог п. 15 ст. 36 КПК України, тобто діє в інтересах ОСОБА_8 та його знайомих.

У судовому засіданні обвинувачені та їх захисники підтримали заявлену захисником заяву про відвід.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про відвід за безпідставністю. Потерпілі підтримали доводи прокурора.

Заслухавши доводи захисників, думку прокурора, проаналізувавши заяву про відвід та матеріали кримінального провадження №0000030, суд дійшов до наступного.

Відповідно до приписів, викладених в ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Закріплення в національному законі загального переліку підстав для відводу прокурора від участі у кримінальному провадженні нарівні з нормами, які регулюють порядок призначення та заміни прокурора, забезпечує об`єктивність і неупередженість прокурора в кожному кримінальному провадженні. Якщо ж прокурор особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні. Підстава, передбачена пунктом 3 частини 1 статті 77 КПК України передбачає існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, і такі випадки неможливо передбачити і унормувати. Норми КПК України не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночний характер цієї обставини у кожному конкретному випадку.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Як вбачається із відводу, заявленого захисником, він грунтується на недовірі прокурору через упередженість у судовому процесі, як підставу для відводу зазначає, що прокурор тиснув на суд, щоб були зняті питання захисника до свідків та потерпілого, при складанні обвинувального акту зазначено обставини кримінального правопорушення, не підтверджені доказами, всупереч вимог п. 15 ч.2 ст. 36 КПК України не змінив обвинувачення в суді.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Як встановлено судом, прокурор приймає участь у кримінальному провадженні на підставі постанови про визначення групи прокурорів, підтримує пред`явлене обвинувачення в суді, висловлює свою думку щодо питань, які розглядаються в судових засіданнях, обстоює відповідну правову позицію у справі, що входить до його обов`язків відповідно до вимог КПК України. Крім того, зміна обвинувачення в суді згідно ст. 338 КПК України є правом прокурора.

Посилаючись на наявність сумнівів у об`єктивності та неупередженості прокурора, захисники в судовому засіданні не вказали переконливих фактичних обставин, які давали б підстави для таких сумнівів та були підставами для відводу.

Слід зазначити, що незгода з процесуальними рішеннями прокурора не може свідчити про упередженість й необ`єктивність прокурора та бути підставою для його відводу.

Наведені захисниками доводи про відвід прокурора фактично є їх суб`єктивною оцінкою діям прокурора у даному кримінальному провадженні та є виявленням незгоди з процесуальними рішеннями, що суперечить принципу змагальності.

Доводи, наведені в мотивування відводу, не можуть ґрунтуватися лише на критиці вчинених прокурором дій або незгоді з ними.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що обставин, передбачених п. 3 ч.1 ст. 77 КПК України, для відводу прокурору не встановлено, тому в задоволенні заяви про відвід прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. 81, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 від 22.03.2024 про відвід прокурора Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.125, ч.2 ст.345, ч.2 ст.186 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_10