Справа № 646/6385/24
№ провадження 1-кп/646/901/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000580 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька,

Луганської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодружений,

не працює, раніше судимий 18.05.2023 р. Новомосковським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 260 КК України до покарання у вигляді

позбавлення волі до 5 років без конфіскації майна, зареєстрований за адресою

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,

в с т а н о в и в:

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи в умовах політичних подій в Україні з початку 2014 року, був достовірно обізнаним про те, що протягом березня - квітня 2014 року під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та збройних сил РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07.04.2014 у м. Донецьку створено терористичну організацію «донецька народна республіка», а 27.04.2014 у м. Луганську - терористичну організацію «луганська народна республіка», у складі яких були утворені незаконні збройні формування. Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Луганської та Донецької областей. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, стали окупованими РФ (під юрисдикцією окупаційної адміністрації РФ), починаючи з 07.04.2014 згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014. При цьому ОСОБА_5 , не маючи патріотичних переконань, проігнорував ту обставину, що в умовах 2014 року Україна була змушена докладати необхідних зусиль щодо забезпечення своєї безпеки, а тому й вдалася до внутрішньодержавного заходу, що створило надалі відповідні умови для протистояння загрозам. У той же час введення особливого стану в державі було вимушеною мірою, під якою слід розуміти надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень для відвернення загрози та забезпечення безпеки і здоров`я громадян, нормального функціонування національної економіки, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, захисту конституційного ладу.

24.02.2022 РФ було першою застосовано збройну силу проти України і розпочато вчинення агресії, зумовлену з окупацією території держави Україна. У результаті вчинення вказаних дій військовими формуваннями держави-агресора РФ було тимчасово окуповано частину територій України, перелік яких затверджено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за№ 1668/39004. У відповідь на вказані дії держави-агресора 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку.

У свою чергу ОСОБА_5 18.05.2023 згідно з вироком Новомосковського міськрайсуду Дніпропетровської області був засуджений за ч. 2 ст. 260 КК України до 5 років позбавлення волі та відбував покарання в місцях позбавлення волі в умовах ДУ «Диканівська виправна колонія 12» за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, 1. На початку квітня 2024 року ОСОБА_5 , перебуваючи в умовах ув`язнення на території ДУ «Диканівська виправна колонія 12», використовуючи мобільний телефон «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 5А Prime», з номером мобільного оператора НОМЕР_1 , який перебуває на балансі вищевказаної установи, з обліковим записом у додатку для спілкування «Telegram» з ім`ям користувача (російською мовою) « ОСОБА_6 », у ході спілкування встановив контакт з особою на ім`я (російською мовою) « ОСОБА_7 », більш точні дані особи не встановлені, який використовує аккаунт у вказаному месенджері з унікальним ідентифікатором « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що прив`язаний до номеру мобільного телефонного оператора НОМЕР_2 . Надалі ОСОБА_5 у ході налагодженого спілкування з указаною особою у месенджері «Telegram» отримав від останнього пропозицію щодо надання йому відомостей та інформації про переміщення і зосередження підрозділів сил оборони України на території ДУ «Диканівська виправна колонія 12». У відповідь ОСОБА_5 на зазначену пропозицію від особи з ім`ям користувача (російською мовою) « ОСОБА_7 », більш точні дані особи не встановлені, оцінивши ситуацію, що склалася, усвідомлюючи, що він є громадянином України, але перебуваючи під інтелектуальним впливом російської імперіалістичної ідеології, не маючи патріотичних проукраїнських переконань, дотримуючись антиукраїнської політико-ідеологічної мотивації, та, поділяючи і підтримуючи нинішні принципи офіційної ідеології російської федерації, надав свою згоду та виявив добровільне бажання щодо співпраці у забезпеченні проведення несанкціонованого поширення інформації про переміщення та розташування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань. При цьому, основною умовою було те, що така інформація не повинна була бути отриманою з джерел розміщення у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами. Як підсумок, ОСОБА_5 , виказавши свою згоду та бажання до активної співпраці щодо виконання поставлених йому особою з ім`ям користувача (російською мовою) « ОСОБА_7 », більш точні дані особи не встановлені, злочиннихзавдано, спрямованих на несанкціоноване поширення військово-значущої інформації, пов`язаної з доведенням її до відома останнього, усвідомлено поставив собі за мету вчинення злочину проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану. У подальшому, на виконання вищевказаної домовленості ОСОБА_5 , діючи умисно на реалізацію свого злочинного задуму упродовж певного період часу, не викликаючи підозри, шляхом власного спостереження здійснив збір інформації щодо переміщення та розташування військової техніки та військовослужбовців підрозділу сил оборони України за вищезазначеною адресою на території ДУ «Диканівська виправна колонія 12». Так, 18.04.2024 о 11 год 30 хв ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію вищезазначеного кримінально-протиправного наміру, діючи умисно, усвідомлюючи факт повномасштабного збройного нападу держави-агресора РФ на Україну та введення на всій території України правового режиму воєнного стану, перебуваючи за місцем фактичного проживання (місцем відбування покарання) ДУ «Диканівська виправна колонія 12» за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний телефон, який перебуває на балансі ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 5А Prime» із встановленим додатком «Telegram» із аккаунтом з найменуванням « ОСОБА_6 », що прив`язаний до номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , надіслав особі з ім`ям користувача (російською мовою) « ОСОБА_7 », більш точні дані особи не встановлені, який використовує аккаунт у вказаному месенджері з унікальним ідентифікатором « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що прив`язаний до номеру мобільного телефонного оператора держави-агресора НОМЕР_2 , повідомлення наступного змісту (російською мовою): «Привет. Точку сейчас сброшу. Тут на днях привезли в зону около 5 бронетранспортеров. Два уже починили, они уехали, варили на них защиту от дронов и красили. А три ещё стоят в гараже там сейчас их чинят, когда будут уезжать не понятно». Потім він надіслав зазначену відмітку місцевості у вигляді знімку зображення екрану, на якому в сервісі «Google Maps» схематично відтворена територія ДУ «Диканівська виправна колонія 12» з червоною відміткою на одному з корпусів. Дані відомості містили інформацію про перебування підрозділів військової частини НОМЕР_3 у вказану дату на зазначеній місцевості, безпосередню дислокацію та ремонт військової техніки сил оборони України, що були задіяні при виконанні завдань з відсічі збройної агресії РФ на території Харківської області, що підтверджено офіційною відповіддю на запит з Міністерства оборони України, в/ч НОМЕР_3 від 22.05.2024 за№ 0501/5/1/1044. У вказаний період часу інформація щодо змісту, місця виконання завдань та розміщення військовослужбовців зазначеного військового підрозділу за вказаною адресою та координатами не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Зазначені дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 114-2 КК України, як поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

15.06.2024 року між прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою про визнання винуватості, прокурор та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 114-2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 71 КК України остаточно визначити покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Враховуючи те, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 досягли угоди про визнання обвинувачення, підписали її, обвинувачений беззаперечно визнав свою провину у вчиненні інкримінованого правопорушення, між сторонами досягнута домовленість про призначення покарання, суд розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст. ст. 468-475 КПК України та виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, потерпілі по справі відсутні.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги законодавства, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

ОСОБА_5 та захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджені в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції ч. 2 ст. 114-2 КК України, тобто умови даної угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального та матеріального законодавства.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 належить затвердити.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374 ст. ст. 468-476 КПК України, -

з а с у д и в:

Угоду про визнання винуватості від 15.06.2024 року між прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 18.05.2023 року у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 19.06.2024 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1