Справа № 521/8924/23
Номер провадження 1-кп/521/1524/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження, обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 01.05.2024 року у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 27 квітня 2024 року о 20 годині 15 хвилин, він та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилися на перехресті вулиці Пшеничної та провулка Технічного в місті Одеса.

У подальшому, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив ОСОБА_4 надати йому мобільний телефон. ОСОБА_4 , будучи впевненим в порядності намірів ОСОБА_3 , та не підозрюючи дійсних кримінально-протиправних намірів останнього, добровільно передав йому власний мобільний телефон марки «Nокіа» моделі «ТА-1174», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 460 чотириста шістдесят) гривень 00 копійок.

Після цього, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що останній відволікся та не слідкує за його діями, викинув на землю вищевказаний мобільний телефон, одразу повідомивши потерпілому, що випустив його з рук. Надалі, з метою приховати протиправність своїх дій, ОСОБА_3 здійснив спробу разом із ОСОБА_4 відшукати вищевказаний телефон, неподалік від місця його знаходження, однак переконавши потерпілого в тому, що телефон знайти не вдалося, обидва покинули місце події.

Після цього, через короткий проміжок часу, який точно досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що в подальшому він не збирається повертати отримане від потерпілого майно, повернувся на місце події та знайшовши на землі мобільний телефон марки «Nокіа» моделі «ТА-1174», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , заволодів ним та з місця вчинення кримінального проступку зник.

У подальшому, ОСОБА_3 розпорядився вищевказаним мобільним телефоном, на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 460 (чотириста шістдесят) гривень 00 копійок.

За таких обставин, своїми умисними діями, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст.190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку, про що надали заяву.

Таким чином, суд, за клопотанням прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, що регламентоване ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, а саме виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільну небезпеку і характер вчиненого ним особу обвинуваченого, який не має судимостей, у лікарів психіатра і нарколога на обліку не перебуває, щире каяття у скоєному та вчинення правопорушення щодо особи похилого віку. Крім того, суд бере до уваги повне визнання ОСОБА_3 вини, відсутність претензій до нього з боку потерпілого, і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до п.1, п.2, п.3 ч.2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду відрахувати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

-1514 гривень 56 копійок за проведення товарознавчої експертизи в Одеському НДЕКЦ МВС України.

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаної експертизи, в сумі 1514 гривень 56 копійок, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 , на користь держави.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, п.2, п.3 ч.2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого. Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду від 06.05.2024 року скасувати.

Речові докази, а саме:

-мобільний телефоно марки «Nокіа» моделі «ТА-1174», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 , як власнику.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Одеського НДЕКЦ МВС України, за проведення товарознавчої експертизи, висновок експерта № СЕ-19/116-24/9403-ТВ від 31.05.2024 р., у сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1