ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3372/23 Номер провадження 11-кп/814/1203/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000111 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 22 грудня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Чорнобай Чорнобаївського району Черкаської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 19.11.2021 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, на 3 роки 4 місяці позбавлення волі.

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2021 і остаточно визначено 3 роки 4 місяці позбавлення волі.

Строк покарання ухвалено рахувати з 22.12.2023.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

09 січня 2018 року, близько 14 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у дворі буд. АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав легковий саморобний причеп, д.н.з. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, який належить ОСОБА_10 , чим завдав потерпілому матеріальних збитків на суму 1 597 грн. 93 коп.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок у зв?язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим, за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2021, остаточно призначивши 3 роки 4 місяці позбавлення волі.

Зарахувати у строк покарання, відбуте частково покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2021, з 19.11.2021 по 22.12.2023.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що суд при призначенні обвинуваченому покарання ухвалив застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, проте за змістом застосував ч. 1 ст. 71 КК України та помилково не врахував у строк покарання період відбутого покарання за попереднім вироком.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок та ухвалити рішення, яким пом?якшити призначене йому покарання.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що місцевий суд при призначенні покарання не врахував обставини, що його пом?якшують та відсутність завданої шкоди потерпілому.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора та обвинуваченого, які підтримали вимоги поданих ними апеляційних скарг, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку суду та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування районним судом закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні ОСОБА_8 покарання, заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за сукупністю кримінальних правопорушень. Тобто суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

ОСОБА_8 засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі. Строк покарання ухвалено рахувати з 19.11.2024.

Злочин у даному кримінальному провадження обвинувачений вчинив 09.01.2018, тобто до ухвалення попереднього вироку.

Зазначивши про призначення остаточного покарання ОСОБА_8 з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, місцевий суд помилково визначив його, приєднавши до покарання за оскаржуваним вироком, частково невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2021.

Враховуючи викладене вище, остаточне покарання ОСОБА_8 необхідно призначити за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 22.12.2023, більш суворим, призначеним за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2021, та остаточно визначити 3 роки 4 місяці позбавлення волі.

Оскільки покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, у строк покарання необхідно зарахувати частково відбуте покарання за Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2021 з 19.11.2021 по 21.12.2023.

Отже апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не одружений, не працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра; відсутність обставин, що пом?якшую ть та обтяжують покарання.

Наведені обвинуваченим доводи про відсутність шкоди завданої кримінальним правопорушення, в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження. Так, місцевим судом правильно встановлено завдану майнову шкоду потерпілому ОСОБА_10 на суму 1 597 грн. 93 коп. Також суд зазначив, що хоча шкода є невеликою, проте на теперішній час потерпілому не відшкодована.

Разом з тим, наведені обвинуваченим у апеляційній скарзі доводи та обставини, на думку колегії суддів у цьому випадку не впливають на суспільну небезпечність вчиненого діяння, відповідно, не знижують ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, тому підстави для пом`якшення покарання відсутні.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання, у межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для застосування положень ст. 69 чи ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для пом?якшення призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 22 грудня 2023 року, щодо ОСОБА_8 змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання, обраного судом першої інстанції за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2021 та остаточно визначити покарання 3 роки 4 місяці позбавлення волі.

Зарахувати в строк покарання частково відбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2021 з 19.11.2021 по 21.12.2023.

В іншій частині залишити вирок без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4