Справа № 1-кп/714/59/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2024 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Герца обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000974 від 04.11.2024 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вараш Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, неодруженого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, учасника бойових дій, раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2022 р. ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації, присвоєно первинне військове звання «солдат» та направлено для проходження військової службт до військової частини НОМЕР_1 , з якої переведено до військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 08.06.2022 р. №205-ос солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини. Наказао №221-ос від 23.06.2022 р. присвоєно чергове військове звання «старший солдат», а наказом №605-ос від 09.08.2022 р. призначено на посаду інспектора прикодронної служби 3 категорії - майстра відділення інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (Тип - Б) НОМЕР_4 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи службовою особою органів охорони державного кордону, постійно (на підставі наказу про призначення на посаду) обіймав посаду у державному органі та здійснював функції представника влади, а тому, відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до положення ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові та службові особи органів охорони державного кордону є суб`єктами відповідальними за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам органів охорони державного кордону забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно зі ст.23 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам органів охорони державного кордону забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.

Крім того, відповідно до ст.19 Закону України «Про державну прикордонну службу України»; п.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; пункту 2 посадової інструкції інспектора прикордонної служби 3 категорії - майстра відділення інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , старший солдат ОСОБА_4 відповідно до займаної посади відповідає за якісне виконання обов`язків по охороні державного кордону України, зобов`язаний особисто брати участь у охороні державного кордону України, постійно знати обстановку і вчасно реагувати на її зміни.

Разом із цим, відповідно до абзацу 5 ст.23 Закону України «Про державну прикордонну службу України», з метою попередження корупції військовослужбовцям та працівникам Державної прикордонної служби України під час здійснення прикордонного контролю забороняється: приймати будь-які предмети (речі) від будь-яких осіб та передавати предмети (речі) будь-кому, якщо інше не встановлено законодавством України; надавати будь-кому інформацію про осіб, транспортні засоби, вантажі, що переміщуються через державний кордон або через контрольні пункти в`їзду - виїзду, якщо інше не передбачено законом; надавати переваги в перетинанні державного кордону або в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї особам, транспортним засобам та вантажам, крім випадків, установлених законами.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії - майстра відділення інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (Тип - Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , є службовою особою.

На підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 р. введено воєнний стан, дія якого наразі триває.

Відповідно до статті третьої Указу Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» встановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Окрім того, Указом Президента України від 24.02.2022 р. №65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03.03.2022 р. №2105-ІХ, оголошено загальну мобілізацію строком 90 днів, строк якої неодноразово продовжувався, зокрема в останнє до 90 днів, тобто до 06.02.2024 р., згідно з Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06.11.2023 р. №735/2023, затвердженого Законом України від 08.11.2023 р. №3430-IX.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» визначено перелік військовозобов`язаних осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до п.2-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. №57 (зі змінами та доповненнями), у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 21 та 22 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Також, у разі введення на території України воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років мають право перетинати державний кордон України у випадках, передбачених пунктами 2-1, 2-2 , 2-6 - 2-12 Правил, у інших випадках заборонено.

Водночас ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії - майстра відділення інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи зобов`язаним неухильно виконувати вимоги Конституції України, Закону України «Про державну прикордонну службу України»; Закону України «Про прикордонний контроль»; Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції про службу прикордонних нарядів ІНФОРМАЦІЯ_6 , інших відомчих документів ДПСУ, у порушення вимог вищевказаного законодавства та нормативних актів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи своє службове становище, став на шлях злочинної діяльності та вчинив кримінальні правопорушення пов`язані з організацією незаконного переправлення особи через державний кордон України та проханням і одержанням службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дії з використанням службового становища.

Так, в кінці жовтня 2023 р. ОСОБА_6 познайомився зі старшим солдатом ОСОБА_4 , який дізнавшись про небажання ОСОБА_6 проходити військову службу під час мобілізації, запропонував останньому посприяти в ухиленні від неї за рахунок організації виїзду ОСОБА_6 за кордон в обхід встановлених пунктів прикордонного пропуску. В той же час, ОСОБА_4 зауважив, що вказані дії можуть бути ним вчинені не інакше як за грошову винагороду в розмірі 4 000 доларів США.

Дізнавшись про це, ОСОБА_6 , будучи обуреним такою поведінкою ОСОБА_4 , який переслідуючи корисливі мотиви відкрито висловив прохання одержати грошову винагороду за організацію незаконного переправляння його через державний кордон України, звернувся до правоохоронних органів та повідомив про обставини бесіди зі ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_6 залучено до конфіденційного співробітництва з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_4 , у зв`язку з чим ОСОБА_6 діяв під контролем правоохоронних органів.

Так, 16.11.2023 р. близько 16 год. 20 хв., старший солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на сполученні відрізку дороги АДРЕСА_3 , діючи умисно, в порушення зазначених вище норм закону, за попередньою домовленістю в телефонному режимі, зустрівся з ОСОБА_6 та отримав від нього частину раніше обумовленої грошової винагороди в розмірі 500 доларів США за організацію протиправного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України в обхід пунктів прикордонного пропуску.

В той же час та місці, старший солдат ОСОБА_4 взяв на себе зобов`язання дізнатися, шляхом використання службового становища, маршрути прикордонних патрулів в день запланованого перетину кордону, розробити карту-маршрут руху ОСОБА_6 в бік кордону, особисто доставити на власному транспортному засобі марки ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_5 , останнього максимально близько до кордону, після чого ОСОБА_6 мав перейти кордон в пішому порядку за маршрутом який йому вкаже ОСОБА_4 .

Тоді ж, старшим солдатом ОСОБА_4 зауважено, що решту неправомірної вигоди в розмірі 3 500 доларів США ОСОБА_6 має передати йому в день перетину кордону, на що останній погодився.

Далі, 27.11.2023 р. близько 08 год. 30 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на протиправне збагачення, під час телефонної розмови з ОСОБА_6 висловив останньому проханння про переведення частини раніше обумовленої грошової суми в розмірі 100 доларів США на банкувську картку з номером НОМЕР_6 , номер якої ОСОБА_4 переслав йому СМС-повідомленням з номеру НОМЕР_7 .

Того ж дня, об 11 год. 10 хв. ОСОБА_6 поміняв у пункті обміну валюти 100 доларів США на 3 700 грн., які з використанням платіжного терміналу перказав на банківський рахунок ОСОБА_4 з номером НОМЕР_6 .

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи умисно з корисливих мотивів, за результатом попередньо висловленого ним прохання, одержав другу частину неправомірної вигоди в розмірі 3 700 грн. для вчинення ним в інтересах ОСОБА_6 дій з використанням наданого службового становища у вигляді організації протиправногго переправляння ОСОБА_6 через державний кордон України в обхід пунктів прикордонного пропуску.

Одразу після цього, ОСОБА_4 в телефонному режимі призначив ОСОБА_6 зустріч в той же день на 13 год. 30 хв. біля дорожнього знаку «Чернівці», що розташований на сполученні АДРЕСА_3 .

По прибуттю на вказане місце, ОСОБА_4 , продовжуючи виконувати взяті на себе зобов`язання перед ОСОБА_6 , повідомив останньому, що наступного дня після опівночі він зателефонує ОСОБА_6 , повідомить час його прибуття до центрального входу в парк ім.Т.Г.Шевченка в м.Чернівці, де підбере його на своєму транспортному засобі марки ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_5 та доставить до місця перетину кордону, звідки останній в пішому порядку перейде український кордон до Румунії.

У подальшому, 28.11.2023 р. близько 01 год. 30 хв., старший солдат ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, під час пербування за кермом транспортного засобу марки ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_5 , поблизу перехресть вулиць Головної та О.Гузар м.Чернівці, посадив до себе ОСОБА_6 та повіз в напрямку м.Герца Чернівецької області.

Через деякий час після цього, ОСОБА_4 зупинив транспортний засіб поблизу АЗС «БРСМ» за адресою: АДРЕСА_4 , надав ОСОБА_6 кінцеві інстукції по перетину державного кордону України та схематично намалював йому на аркуші паперу схему руху, яку в подальшому передав останньому та продовжив свій рух в напрямку м.Герца Чернівецької області.

Незадовго до під`їзду до автозаправного комплексу « WOG » за адресою: АДРЕСА_5 , старший солдат ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що йому необхідно буде вискочити з автомобіля під час руху та попросив покласти решту раніше обумовленої грошової суми в розмірі 3 400 доларів США на рульову панель автомобіля, що ОСОБА_6 і зробив.

Таким чином, 28.11.2023 р. близько 01 год. 30 хв., старший солдат ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_6 останню частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 3 400 доларів США за вчинення ним в інтересах ОСОБА_6 дій з використанням наданого службового становища у вигляді організації протиправного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України в обхід пунктів прикордонного пропуску.

Загальний розмір одержаної старшим солдатом ОСОБА_4 неправомірної вигоди становить 4 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на відповідні дати передачі в загальній сумі складає 144 970,97 грн. та є значним розміром.

Після цього, приблизно о 02 год. 08 хв., у тому ж місці, після отримання третьої частини грошової винагороди, ОСОБА_4 було затримано.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії - майстра відділення інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , зробив все від себе залежне для організації незаконного перетину через державний кордон України ОСОБА_6 , за що отримав неправомірну вигоду в розмірі 4 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на відповідні дати передачі в загальній сумі складає 144 970,97 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.368 КК України визнав повністю та погодився з викладеним у обвинувальному акті. Дійсно організував незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_6 за грошову винагороду. 28.11.2023 р. був затриманий правоохоронними органами. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо характеризуючих особу даних, суд вважає, що злочини мали місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як організація незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчинена службовою особою з використанням службового становища, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України; крім того в проханні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди у значному розмірі для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, те, що кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів, особу винного, який є учасником бойових дій, задовільно характеризується за місцем служби, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, повне визнання своєї винуватості, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, а також те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Приписи статті 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Верховного суду від 27.04.2021 р. у справі №712/4384/20, однією з обов`язкових умов для застосування до винної особи положень ст.69 КК України є наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання. Суди зобов`язані встановити не лише наявність, а й обґрунтувати, яким чином такі пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Суд також враховує, що у Постанові від 10.07.2018 р. (справа №148/1211/15-к) ВС звернув увагу на те, що формулювання пункту 1 частини першої статті 66 КК передбачає, що наявність будь-якої з обставин, перелічених в ньому, - тобто, або «з`явлення із зізнанням», або «щирого каяття», або «активного сприяння розкриттю злочину» - означає, що вимогу цього пункту виконано. Таким чином, положення статті 69-1 КК застосовуються, якщо судом установлено будь-яку з обставин, зазначених у пункті 1 частини першої статті 66 КК, та будь-яку з обставин, вказаних у пункті 2 частини першої статті 66 КК.

Тобто для застосування судом положень статті 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Такий висновок зробив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в Постанові від 27.04.2021 р. (справа №712/4384/20, провадження №51-548км21).

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, усвідомив незаконність вчинених ним дій, щодо обставин кримінальних правопорушень - один епізод злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, відсутність потерпілих та завданої шкоди вчиненими кримінальними правопорушеннями. Крім того, обвинувачений є учасником бойових дій, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не судимий.

Наведені обставини, на думку суду, у їх сукупності, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та дають право суду призначити ОСОБА_4 покарання за цією нормою закону із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України, тобто призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (частини) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі, із призначенням обвинуваченому додаткових покарань у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності та конфіскації майна, окрім житла, як обов`язкових.

Крім того, враховуючи ці ж обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк і за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України, а також додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності.

При цьому, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, за принципом часткового складання призначених покарань, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності та з конфіскацією майна, окрім житла.

Таке покарання, на переконання суду, повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65-67 КК України, а також принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Розподіл процесуальних витрат за залучення експерта слід здійснити у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-370, 373-374, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.368 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.332 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності на 2 (два) роки та з конфіскацією майна, окрім житла;

- за ч.2 ст.368 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності на 3 (три) роки, з конфіскацією майна, окрім житла.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу його затримання в порядку ст.208 КПК України, а саме з 28 листопада 2023 р.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 3 585 (трьох тисяч п`ятсот вісімдесяти п`яти) грн.

Речові докази:

-аркуш паперу білого кольору із нанесеними на нього рукописними написами маршруту перетину державного кордону України в районі АДРЕСА_5 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-банкноти номіналом 100 доларів США із серійними номерами КВ92319922D, KF28424682D, КН33586950А, банкноти номіналом 50 доларів США із серійними номерами АС30643874А, AL25066326А, а також 30 банкнот номіналом 100 доларів США, усі з яких із серійним номером НF03301275D, які зберігаються в АТ «Державний експортно-імпортний банк України» - повернути Державному бюро розслідувань;

-мобільний телефон ОСОБА_4 марки RedMi з IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 з сім-картками, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - конфіскувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя