Справа № 191/924/24
Провадження № 1-кп/191/83/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с.Журавлинка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який неодружений, з середньою освітою, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за контрактом в посаді гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.11.2021 р. № 243, військовослужбовця військової служби за контрактом у військовому званні «солдат» ОСОБА_4 призначено на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу З механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , та зараховано до списку особового складу з 25.11.2021 р.

Згідно зі статтями 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до статей 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Проте, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роги 1 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 , 06.12.2023 р. близько 01 години 00 хвилин спільно з особою 1 злочинні дії якої досліджуються в рамках кримінального провадження 0001053, в порушення ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи єдиний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, впевнившись, що вони будуть непомічені іншими особами, знаходячись біля території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, таємно, незаконно проникли до території вказаного домоволодіння, та підійшли до гаражу в приміщенні якого на той час знаходився автомобіль марки «HONDA ACCORD» 1997 року випуску, темно-коричневого кольору, номер шасі VIN- НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 , фактичним власником на підставі довіреності №201 від 07.03.2023 р. якого являється ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись в тому самому місці у вказаний час, ОСОБА_4 , за попередньою змовою разом із особою 1 злочинні дії якої досліджуються в рамках кримінального провадження 0001053, керуючись єдиним злочинним умислом, направленим на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, шляхом віджиму воріт гаражу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , проникли всередину вказаного приміщення, де особа 1 злочинні дії якої досліджуються в рамках кримінального провадження 0001053 підійшов до водійських дверей вказаного автомобілю та не маючи ні реального, ні уявного права на користування вказаним автомобілем, відчинив водійські двері, які не було зачинено на дверний замок автомобілю в результаті чого спільно з ОСОБА_4 потрапив до салону автомобіля.

Перебуваючи за кермом автомобілю «HONDA ACCORD» 1997 року випуску, темно-коричневого кольору, номер шасі VIN- НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , особа 1 злочинні дії якої досліджуються в рамках кримінального провадження 0001053, привів в дію двигун даного автомобілю, після чого спільно з ОСОБА_4 , який перебував на пасажирському сидінні здійснив рух та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, тобто розпорядився ним на власний розсуд, чим довели свій злочинний умисел до кінця, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальний збиток на суму 115 118 гривень 05 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 сг. 289 КК України - тобто незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище.

Між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 ., в порядку, передбаченому статтями 468, 469, 472 КПК України, 29.02.2024 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі та на підставі ст.62 КК України буде замінено покарання у виді позбавлення волі на тримання в дисциплінарному батальйоні. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди є: для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України. Обвинувачений розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб і у випадку надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні також просив угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе повністю винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого та просив затвердити укладену угоду.

Потерпілий ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Суд шляхом заслуховування думки сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави половину витрат на залучення експертів, що становить 7194,16 грн., так як кримінальне правопорушення було вчинене двома особами, які мають солідарно відшкодувати державі вказані витрати.

Керуючись ст.ст.314, 369, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити по кримінальному провадженню № 0000153 угоду про визнання винуватості від 29.02.2024 року, укладену між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому із застосуванням ст.69 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 роки.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 22.02.2024 року відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Строк тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 продовжити до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ автомобіль «HONDA ACCORD» 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був переданий на зберігання ОСОБА_7 , залишити йому як власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 7194,16 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, з урахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити сторонам, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Крім того, роз`яснити, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1