Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1225/22
Провадження № 1-кп/376/90/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Сквири Київської області матеріали кримінального провадження №0000055 від 14.03.2022 за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сквирського районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.ч.1,2 ст. 309 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України проведено слідчими СВ ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що під час досудового розслідування до нього застосовувались недозволені методи ведення слідства, зокрема надмірний психологічний тиск, застосування фізичної сили ( 3-4 удара в голову та декілька ударів ногою в живіт), кайданки, погрози застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, що відбувалось 14.03.2022 в ході огляду місця події в кабінеті №40 СВ ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за участю слідчого ОСОБА_6 та працівників поліції на прізвище « ОСОБА_7 », «Старинець». Вказані працівники поліції змусили дати певні свідчення під час огляду місця події, самостійно підклали наркотичні засоби до його особистих речей, які вилучили відразу після зупинення на вулиці в м.Сквира та наказали їх видати як власні. До слідчого чи прокурора під час досудового слідства не звертався, хоча мав сінці на тілі, вважаючи це неефективним, оскільки його батько звертався з приводу незаконного обшуку і ніякої реакції та навіть перевірки цієї інформації не відбулось. Обвинувачений заявляє, що внаслідок психологічного та фізичного тиску з боку працівників поліції надав покази, зафіксовані під час проведення з ним огляду місця події, які не відповідають дійсності. Крім того, перебуваючи під тиском працівників поліції, останні змусили його відчинити будинок, де він проживав з батьком, та провели там обшук, на маючи на це дозволу.

Одночасно з цим, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 заявив, що 14.03.2022 відбувся незаконний обшук за місцем проживання батька обвинуваченого, ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , з даного приводу було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000087 від 15.06.2022 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 162 КК України, але результатів розслідування не повідомлено.

На обговорення поставлено питання про проведення службової перевірки щодо застосування працівниками поліції ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області недозволених методів впливу на обвинуваченого під час проведення досудового розслідування, а саме під час протоколу огляду від 14.03.2022, а також перевірки законності дій працівників поліції щодо проникнення в будинок АДРЕСА_1 14.03.2022.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.

Обвинувачений та його захисник підтримали клопотання.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гiднiсть, поводженню або покаранню.

Виходячи із практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п.131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Зі змісту ч.6 ст. 206 КПК України слідує, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), суд зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та, зокрема, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

Відповідно до вимог ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про державне бюро розслідувань», Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Отже, враховуючи те, що перевірка заяв повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ « ОСОБА_9 проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що при наявності підстав та доказів вказані обвинуваченим ОСОБА_5 діяння можуть бути розцінені як кримінально-карані, а суд, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ним обставин, суд вважає за необхідне доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м.Києві, яке поширює свою діяльність на Київську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим обставин щодо застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу та незаконних дій з приводу проникнення в будинок за місцем його проживання під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Керуючись ст. 333 КПК України, суд, -

постановив:

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань у м. Києві проведення службової перевірки за заявою обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування до нього недозволених методів слідства ( психологічного та фізичного) з боку працівників поліції, а також незаконних дій працівників поліції з приводу проникнення до будинку АДРЕСА_1 , що мало місце 14.03.2022 під час досудового розслідування, внести відомості до ЄРДР та прийняти процесуальне рішення.

Матеріали службової перевірки після її завершення надати суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1