Провадження № 1-кс/127/1508/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

представника заявника скарги: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду, в режимі відеоконференції, скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою-скаргою ОСОБА_4 від 23.03.2023, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою-скаргою ОСОБА_4 від 23.03.2023.

Скарга мотивована тим, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у місті Вінниці), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень суддею Хмельницького міськрайсуду ОСОБА_5 , за заявою-скаргою ОСОБА_4 від 23.03.2023 адресованою Президенту України, Верховній Раді України та Прем`єр міністру України.

В подальшому, 05.05.2023 заявником була отримана відповідь про те, що відомості про кримінальні правопорушення, які зазначені у його заяві, всупереч вимогам КПК України, не були внесені до ЄРДР.

Враховуючи, що вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України не виконані, ОСОБА_4 звернувся до суду з даною скаргою.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, на відеоконферензв`язок не вийшов. В той же час, адвокат ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_4 відомо про розгляд даної справи, копії документів адвокатом надавалися заявнику, нею узгоджена позиція по даній справі з заявником, ОСОБА_4 скаргу підтримує.

В той же час, адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що всі дії вчинені ОСОБА_4 вона підтримує, вимоги скарги вона вважає обґрунтованими та просить скаргу задовольнити, додаткових пояснень немає.

Четвертий слідчий відділ (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташований у місті Хмельницькому, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що в даному випадку, відсутність представника ДБР не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника заявника скарги, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Правом на оскарження наділені, зокрема, заявник та потерпілий, чи їх представник.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 звернувся до Президента України, Верховної Ради України та Прем`єр міністра України із заявою-повідомленням про злочини, скоєні суддею Хмельницького міськрайонного суду Колієв.

Заява мотивована тим, що "......суддя Хмельницького міськрайсуду ОСОБА_5 під час розгляду справи №686/24690/21 безпідставно відмовився вирішити клопотання адвоката ОСОБА_6 про відвід злочинця в порядку ст. 75, 80, 81 КПК України з передачею відводу на авто розподіл для вирішення по суті з виходом у нарадчу кімнату та винесення процесуальної ухвали щодо відводу, натомість злочинець заявив що адвокат вже заявляв йому аналогічний відвід, що не відповідає дійсності так як злочинцю відвід не заявляв адвокат Матюха.

Разом з тим, злочинець по справах №686/9440/22 та №686/12419/22 безпідставно не з`явився вчасно на розгляд справ, безпідставно відмовився долучити наявні в ОСОБА_4 судові рішення як докази які не потребують доказуваності з тих же підстав та за тими ж обставинами з приводу тих же осіб та за тим же складом злочину що розглядає, безпідставно відмовився розглянути усі мої клопотання включно з відводом з виходом у нарадчу кімнату та винесення відповідних ухвал, безпідставно наказав секретарю спочатку вимкнути мікрофон а потім відео зв`язок щоб ОСОБА_4 не міг в подальшому приймати участь у справі в режимі відеоконференції, безпідставно в подальшому продовжив розгляд справи без ОСОБА_4 та його адвоката не зважаючи на те що така категорія справ не може розглядатися без нього як скаржника".

Вказана заява-скарга апаратом Верховної Ради України супровідним листом від 05.04.2023 направлена для розгляду по суті до Офісу Генерального прокурора.

В подальшому, Офісом Генерального прокурора вказана заява-скарга супровідним листом від 06.04.2023 направлена для розгляду по суті до Хмельницької обласної прокуратури.

Хмельницькою обласною прокуратурою вказана заява-скарга супровідним листом від 12.04.2023 направлена для розгляду по суті до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

Листом за підписом керівника четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_7 від 24.04.2023 заявника повідомлено про те, що:

«Вивченням доводів, викладених у Вашій заяві, обставин які б вказували на вчинення кримінального правопорушення вище вказаним не встановлено, у зв`язку із чим підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на даний час не вбачається.»

Визначаючись щодо обґрунтованості скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 9 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до частини першої та другої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджено наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 №298, передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Як зазначив у своїй заяві-скарзі ОСОБА_4 підставою для звернення із заявою до Президента України, Верховної Ради України та Прем`єр міністра України стало те, що вчиняються кримінальні правопорушення суддею Хмельницького міськрайсуду Колієв.

Верховний Суд у своєму рішенні від 30.09.2021 (Постанова ККС ВС у справі 556/450/18) вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Суд враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву-скаргу ОСОБА_4 , вважає, що відомості, які зазначені у заяві не містять в собі даних, що можуть вказувати на конкретні ознаки складу кримінального правопорушення.

Як зазначено вище підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою/повідомленням про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву-скаргу ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов висновку, що остання не є заявою або повідомленням про вчинення злочину.

В цьому контексті суд звертає увагу на те, що при безпідставно ініційованому досудовому розслідуванні порушуються гарантії недоторканості судді та його незалежності у виконанні професійних обов`язків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України.

Конституційним Судом України в своєму рішенні у справі №2-рп/2011 від 11.03.2011 було акцентовано, що оцінка вчинених суддею процесуальних дій може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї від 29 листопада та 13 грудня 1985 року схвалені основні принципи незалежності судових органів, згідно яких судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин. Не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя, і судові рішення, винесені суддями, не підлягають перегляду. Цей принцип не перешкоджає здійснюваному відповідно до закону судовому перегляду чи пом`якшенню вироків, винесених судовими органами.

Відповідно до рішення Європейського суд з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду.

Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

Ознайомившись зі скаргою суд вважає, що заява-скарга ОСОБА_4 не є заявою про вчинення злочину, оскільки вона носить узагальнений характер, викладений в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, які ґрунтуються на його безпідставних власних міркуваннях та не містять в собі наведених ознак об`єктивної сторони діяння, що не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 25, 26, 214, 216, 303-307, 309, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці), Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою-скаргою ОСОБА_4 від 23.03.2023, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя