ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 623/4543/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/973/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 122, 125 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_9 , належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 01 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 125 КК України з призначенням покарання:

за ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

за ч.1 ст. 125 КК України - у виді громадських робіт на строк 200 годин.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , 20 08 2021 року близько 05-20 години, перебуваючи в одній із кімнат будинку АДРЕСА_3 , за місцем свого мешкання, під час раптово виниклого конфлікту на ґрунті ревнощів із своєю співмешканкою ОСОБА_9 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел спрямований на умисне заподіяння їй тілесних ушкоджень, діючи умисно та протиправно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс більше трьох ударів правою ногою в область тулуба, верхніх та нижніх кінцівок ОСОБА_9 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у виді перелому 8-го ребра зліва, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у виді синців на грудній клітині, верхніх і нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_7 , 20 серпня 2021 року близько 10-40 години, перебуваючи у дворі території будинку АДРЕСА_3 , за місцем свого мешкання, під час раптово виниклого конфлікту на ґрунті ревнощів із своєю співмешканкою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс два удари долонею правої руки в область обличчя ОСОБА_9 , сим спричинив останній тілесні ушкодження у виді синців на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити в частині призначення покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства не роз`яснення судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 285 КПК України зазначених обставин та не з`ясування й не врахування думки обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження відповідно до вимог ч.7 п.2 ст. 284 КПК України.

Просить з`ясувати думку обвинуваченого та у разі надання згоди ОСОБА_7 на закриття кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вказаною статтею на підставі ст. 49 КК України, вирок же в цій частині скасувати на підставі ст. 417 КПК України, а провадження у справі закрити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за ч.1 ст. 122 КК України у виді 2 років позбавлення волі. Виключити з вироку посилання на ст. 70 КК України.

В іншій частині вирок просить залишити без змін.

Позиції учасників апеляційного провадження.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 висловив свою згоду на закриття кримінального провадження щодо свого підзахисного обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та просив про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Прокурор, в свою чергу, просила про задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні та про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку захисника обвинуваченого, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація його дій апелянтом не оскаржуються, тому в цій частині вирок апеляційним судом не переглядається і апеляційний суд виходить з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає їх обґрунтованим з огляду на наступне.

За змістом п.п.1, 2 ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується, крім іншого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, події якого відбулися 20 серпня 2021 року.

Пунктом 2 частини 1 ст. 49 КК України регламентовано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

На даний час строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України сплив.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_7 не ухилявся від органу досудового розслідування та суду, а також відсутні відомості про вчинення ним іншого злочину, тому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався.

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 06.12.2021 (справа №521/8873/18, провадження №51-413 кмо 21) звернуто увагу на імперативний обов`язок суду звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що строки давності для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України закінчились, у зв`язку з чим останній підлягав звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження в цій частині, відповідно закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Вищенаведених обставин судом першої інстанції належним чином враховано не було, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за необхідне обрати найбільш сприятливий та м`який спосіб захисту порушеного права обвинуваченого закривши провадження у справі та звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності відповідно до вимог ст. 49 КК України, що відповідає положенням п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.5 ч.1 ст.407, 417, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 01 2024 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 125 КК України, в частині призначення йому покарання за ч.1 ст. 125 КК України, - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

ОСОБА_7 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності, а провадження в цій частині закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Виключити з вироку суду посилання на призначення ОСОБА_7 покарання відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 122 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі та у відповідності до ст. 75 КК України вважати звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України: - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації; - повідомляти уповноважений орган про зміну місця проживання, роботи; - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4