Справа № 946/3352/24
Провадження № 1-кс/946/1082/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25.04.2024 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, якою просить зобов`язати уповноважену особу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внести відомості про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 19.02.2024 року.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 19.02.2024 року скаржник подав до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області заяву про вчинення злочину, але відомості за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2024 року відкрито провадження за скаргою.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 зазначив, що отримав копію витягу з ЄРДР.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що відомості за фактами, викладеними ОСОБА_6 вже внесені до ЄРДР за № 0000004 на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Дослідивши матеріали скарг, інші матеріали, що містяться в матеріалах справи, вислухавши скаржника, прокурора та слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.04.2024 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з скаргою скарга, якою просить зобов`язати уповноважену особу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внести відомості про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 19.02.2024 року, однак відомості до ЄРДР не внесені.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України встановлені загальні засади кримінального провадження, яким повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься публічність. Згідно цього принципу, у відповідності до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Частиною 4 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Статтею 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Як встановлено в судовому засіданні, відомості за фактами, викладеними ОСОБА_6 внесені до ЄРДР за № 0000004 на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, на що прокурор надав відповідний витяг.

Слідчим суддею, приймається до уваги, що предметом розгляду вказаної скарги ОСОБА_3 є не внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою особою Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що скаржник станом на 06.05.2024 року отримав копію відповідного витягу, що підтвердив особисто у судовому засіданні.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Статтями 303, 304 КПК визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Враховуючи, що за підставами, викладеним у заяві ОСОБА_3 відомості внесені до ЄРДР, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії, оскільки доводи скаржника про існування факту незаконної бездіяльності Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, за заявою ОСОБА_3 від 19.02.2024 року, є необґрунтованими та безпідставними.

Керуючись ст.ст. 214, 303 305, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 08.05.2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1