МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16 квітня 2024 року Справа №370/1001/24

Макарівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11

психолога ОСОБА_12

при розгляді у підготовчому судовому засіданні у смт. Макарові Київської області у залі суду кримінального провадження №0000544 від 16.02.2024 року, за яким

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на строк два місяці, посилаючись на наявність ризику, передбаченого п.п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою їх запобіганню та враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує, характер вчиненого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти клопотання, посилаючись на відсутність ризиків які зазначив прокурор, та просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді від 22.02.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Держаній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 30 днів, тобто до 21.03.2024 року.

Ухвалою слідчого судді від 18.03.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовженно запобіжний захід у виді тримання під вартою у Держаній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 30 днів, тобто до 21.04.2024 року.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотаннями учасників судового провадження має право обрати, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого; при розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II "Заходи забезпечення кримінального провадження" Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Суд заслухавши доводи прокурора, обвинуваченого, захисника, законного представника та вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів з врахуванням наявності ризиків передбачених у п. 3. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який наявний на час розгляду справи судом, що підтверджують матеріали кримінального провадження. Оскільки, обвинувачена ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від 10 до 15 років.

В ході розгляду клопотання та дослідження поданих матеріалів було встановлено наявність ризику про які зазначив прокурор.

Зокрема, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків, малолітнього потерпілого підтверджується тим, що вони проживають в одному селищі міського типу та знайомі один з одним. Вплив обвинуваченого на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні шляхом прохань, залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення може призвести до неможливості притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, що підтверджується показами свідків, якими встановлені неодноразові випадки застосування фізичної сили з боку підозрюваного до свідка ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_14 . Крім того, показами свідків встановлено тривалість незаконного впливу підозрюваних на потерпілого ОСОБА_14 , яка становить більше півроку. Випадки впливу шляхом залякування, примусу, погроз та застосування насильства підтверджуються фото- та відеоматеріалами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, серед яких є фотозображення потерпілого ОСОБА_14 від 18.11.2023, на обличчі якого мається крововилив під лівим оком, а також відеозапис, на якому потерпілому ОСОБА_14 наносять тілесні ушкодження за несплачений борг. Крім цього, в матеріалах кримінального провадження містяться відеоматеріали, на яких зафіксовані тілесні ушкодження на шиї свідка ОСОБА_13 , які відповідно до показань свідків йому нанесли підозрювані у кримінальному провадженні. Крім того, показами свідків, а саме сестри та матері потерпілого було встановлено, що останній неодноразово повідомляв про реальні побоювання самостійно повертатись додому зі школи, у зв`язку з чим сестра потерпілого самостійно забирала та відводила його до школи під супровідом. Дану інформацію підтверджує свідок ОСОБА_13 , який повідомив малолітньому потерпілому про те, щоб він остерігався самостійно йти додому, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 його розшукують.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Крім того, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким обвинувачений може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Даний ризик підтверджується наявними відомостями про скоєння інших дій протиправного характеру, докази якого наразі збираються стороною обвинувачення, зокрема факт приниження гідності потерпілого ОСОБА_14 з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , де останній примушував потерпілого стимулювати свій статевий орган, знімаючи це на камеру свого телефону, та в подальшому виклавши в мережу Інтернет.

Що стосується, ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким обвинувачений може знищити сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , якими встановлено, що 12.11.2023 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , застосувавши фізичну силу та погрожуючи фізичною розправою у випадку невиконання їхніх вказівок, примушували свідка ОСОБА_13 видалити відеозаписи, на яких зафіксовані дії сексуального характеру віднсно ОСОБА_14 та відповідно до показань інших свідків, стороні обвинувачення відома інформація про існування інших відеозаписів порнографічного характеру за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відносно ОСОБА_14 , до яких підозрюваний має реальну можливість отримати доступ, які він хоче спотворити чи знищити, то він не знайшов свого підтвердження в судовому засідання, досудове розслідування в даному кримінальному провадженні закінчене, та всі обставини кримінального правопорушення вже прокурором встановленні, направлений обвинувальний акт до суд та дане кримінальне провадження перебуває в суді на розгляді.

Що стосується ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином полягає в тому, що стороною обвинувачення ще не встановлено коло всіх свідків, у зв`язку з чим обвинувачений матиме можливість відшукати таких осіб з метою замовчування своїх показів щодо відомих їм обставин вчинення кримінального правопорушення, які будуть становити значення для досудового розслідування, то він не знайшов свого підтвердження в судовому засідання оскільки досудове розслідування в даному кримінальному провадженні закінчене, дане кримінальне провадження перебуває в суді на розгляді.

Під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування слідчим суддею визнано існування вищевказаних ризиків.

Враховуючи вище викладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі цілодобовий домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», однак суж вважає за необхідне визначити коротший термін такого тримання аніж просить прокурор, а саме на 30 (тридцять) днів.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 199 314-316,КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», на 30 (тридцять) днів до 16.05.2024 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є чинною по 16.05.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 18.04.2024 року о 09.30 годині.

Суддя ОСОБА_1