Справа № 496/8066/23
Провадження № 1-кп/496/352/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді водія другого гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не несудимого в силу ст. 89 КК України,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді водія другого гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи' умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 06.04.2022 року о 06 год. 00 хв., самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та ухилявся від проходження військової служби до 11:00 03.11.2023 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнав. При цьому пояснив, що 06.04.2022 року він залишив військову частину оскільки у нього захворіла матір та він поїхав до дому. Через декілька днів він подзвонив командиру роти та хотів повернутись до військової частини, про те йому повідомили, що вже пізно, так як матеріали передані до військової прокуратури та сказали чекати. Він чекав деякий час, а потім сам поїхав до військової прокуратури, пройшов ВЛК за яким він здатних проходити військову службу. У скоєному кається, бажає проходити військову службу. Просив суд призначити йому покарання із застосуванням ст. 69, 58 КК України у виді службового обмеження для військовослужбовців.

В судовому засіданні прокурор просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення і його дії кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений відповідно до висновку ВЛК придатний до військової служби, не судимий в силу ст. 89 КК України, має на утриманні неповнолітню дитину, бажає продовжити службу в ЗСУ і виконувати свій громадянський обов`язок по захисту країни, наявність пом`якшуючих обставин, як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому суд вважає можливим застосувати ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років позбавлення волі, і відповідно до положень ст. 58 КК України замінити його на службове обмеження строком на 2 роки із відрахуванням в доход держави у розмірі, двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. ст. 1, 50, 58, 65, 66, 69, ч. 5 ст. 407 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання зі застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 58 КК України ОСОБА_4 замінити 2 роки позбавлення волі на службове обмеження строком на 2 роки із відрахуванням в доход держави у розмірі, двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1