справа № 208/9778/23
№ провадження 1-кс/208/803/24
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 «про скасування арешту майна» в межах кримінального провадження № 0001522 від 27.10.2023р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із клопотанням «про скасування арешту майна» в межах кримінального провадження № 0001522 від 27.10.2023р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001522 від 27.10.2023р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в межах якого Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року накладено арешт на вилучений 27.10.2023 року транспортний засіб, автомобіль марки «MAZDA 5», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та на якому рухався ОСОБА_4 , з забороною відчуження, розпорядження та використання вказаного транспортного засобу. Як вбачається із ухвали, арешт автомобіля накладався з метою збереження речового доказу та для подальшого проведення ряду експертиз у кримінальному провадженні № 0001522, а також для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Під час досудового розслідування кримінальне провадження № 0001522 від 27.10.2023 року Слідчим СВ Кам`янського РУП призначені на проведення усі експертизи. У зв`язку із проведенням необхідних судових експертиз у кримінальному провадженні відпала необхідність продовження арешту майна в частині заборони користування майном. Отже, наразі, потреба у збереженні речового доказу - для подальшого проведення ряду експертиз у кримінальному провадженні № 0001522 та запобіганні можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відпала потреба. В зв`язку з чим адвокат просить частково скасувати арешт, знявши заборону використання майном.

В судове засіданні заявник - адвокат ОСОБА_3 , надав заяву в якій просив суд розглянути клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягав у повному обсязі.

В судове засіданні слідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання.

Прокурор Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 надав заяву в якій просив суд розглянути клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечував.

Слідчий суддя, дослідив підстави та обґрунтування заяви, додані матеріали, приходить до висновку.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Зокрема, ст. 131 КПК України встановлено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Норми КПК України докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Зі змісту статті 174 КПК України вбачається, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Вказана правова позиція сформульована Верховним Судом України у постанові від 15.05.2013 № 6-26цс13 та підтверджена постановою Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 372/2904/17-ц та від 12.06.2019 у справі № 766/21865/17.

У наведеній постанові закріплено правовий орієнтир, відповідно до якого в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви на правильність арешту майна. До цього ж зводяться і роз`яснення, надані Верховним Судом України у пункті четвертому постанови Пленуму від 27.08.1976 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису».

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Правова природа діяльності слідчого судді полягає у виконанні функції судового контролю за дотриманням прав і свобод людини під час досудового розслідування.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, абзацом 1 частини 1 статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Абзацом 2 частини 1 статті 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Адвокат звернувся в інтересах ОСОБА_4 , який є користувачем транспортного засобу, автомобіля марки «MAZDA 5», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , на який ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 01 листопада 2023 року було накладено арешт, справа № 208/9778/23.

З наведеного вбачається, що до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна звернувся користувач арештованого майна, що відповідає положенням ч.1 ст.174 КПК України.

В якості підстав для скасування арешту майна заявник зазначає, що в подальшому застосуванні такого арешту відпала необхідність, проведені всі експертизи, що передбачено, як підстава для скасування арешту майна, абзацом 2 частини 2 статті 174 КПК України.

З доданої копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що в у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001522від 27.10.2023р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з тим, що 07.20 год. автомобіль «ВАЗ 2108» під керуванням водія ОСОБА_7 , виїжджаючи з прилеглої території - АЗС "АВІАС" по вул. Січеславський шлях в Південному районі м.Кам`янське, допустив зіткнення біля буд.№27 з рухаючимся по головній дорозі автомобілем "Mazda", під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП водію ВАЗ 2108 ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого стегна, СГМ, ЗЧМТ.

З Ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року підставою для накладення арешту було збереження речового доказу для подальшого проведення ряду експертиз у кримінальному провадженні № 0001522, а також для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як встановлено в судовому засіданні в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001522усі необхідні експертизи було призначено та провелено.

Відомостей про те, що на даний час у кримінальному провадженні № 0001522проводяться, або планується проведення будь-яких інших експертиз слідчому судді не надано.

З наведеного вбачається, що на момент розгляду клопотання, відпали обставини, що стали підставою для накладення арешту на автомобіль марки «MAZDA 5», р.н. НОМЕР_1 , які зазначені в Ухвалі слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.11.2023 року, а тому наявні підстави для усунення порушень та обмежень прав власника майна, так як відсутні обставини, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння власником належним йому майном, а відтак, з врахуванням позиції прокурора який не заперечував проти скасування накладеного арешту на майно як заходу забезпечення, та наявні достатні підстави для скасування арешту майна, накладеного Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року накладено арешт на автомобіль марки «MAZDA 5», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та яким керував ОСОБА_4 .

Реченням 2 частини 2 статі 100 КПК України визначено, що сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 6 статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Статтею 175 КПК України визначено, що ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 170-175, 369-372, КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 «про скасування арешту майна» в межах кримінального провадження № 0001522 від 27.10.2023р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Арешт накладений Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року на транспортний засіб, автомобіль марки ««MAZDA 5», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , та який перебуває у розпорядженні та користуванні водія ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_2 , (справа № 208/9778/23 провадження № 1-кс/208/2078/23) скасувати в частині заборони користування майном.

Транспортний засіб, автомобіль марки «MAZDA 5», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та який перебуває у розпорядженні та користуванні водія ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати ОСОБА_4 на відповідальне зберігання.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

У відповідності до положень ч.5 ст.532 КПК України ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1