Справа № 761/7542/24
Провадження № 1-кс/761/5367/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000010 від 09.05.2023

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000010 від 09.05.2023.

Клопотання мотивоване тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 09.05.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

У судове засідання учасники не з`явились будучи належним чином повідомлені.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України (ч.4 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частина 1 статті 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Системний аналіз викладених норм дає підстави слідчій судді дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Як зазначає слідча у своєму клопотанні, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення, відшукання і вилучення предметів, а також інших речей, які мають значення для досудового розслідування та в подальшому можуть бути використані як доказ під час судового розгляду 23.02.2024 в період часу з 10:50 год. до 11:20 год. т.в.о. слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 проведено огляд місцевості, яка розташована в Київській області Фастівського району в смт. Глеваха по вулиці Вокзальна біля будинку № 27 та зупинки громадського транспорту маршруту «305». В ході огляду на даній місцевості було виявлено особу чоловіка, який представився як ОСОБА_7 та який в ході огляду добровільно дістав з лівої кишені своєї куртки наступні речі:

-грошові кошти в загальній сумі 300 гривень, а саме дві купюри номіналами 200 грн. серійний номер УБ1231952 та 100 грн. серійний номер АЕ7136192, які було вилучено та упаковано до спеціального поліетиленового пакету № PSP1204700

-прозорий поліетиленовий зіп.пакет в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, який було поміщено до канцелярського прозорого файлу, прошито та закріплено відповідною биркою.

23.02.2024 вилучені речі після проведення огляду місцевості визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні допитано в якості свідка, згідно протоколу допиту свідка від 10.11.2023.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Всупереч вказаній нормі закону до клопотання про арешт майна до долучено документи, які підтверджують право власності на майно. Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, слідча суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна відповідно до вимог ст.172КПК України для усунення недоліків, оскільки клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Керуючись ст. ст.36, 37, 64-2, 132,171,172 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000010 від 09.05.2023 повернути для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.

Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя Антоніна КВАША