Справа № 174/255/24
Провадження №1-кп/190/84/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань м.П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 11.09.2023, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с.Ул`янівка Криничанського району Дніпропетровської області, з вищою освітою, розлучений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працює, пенсіонер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч.3 ст.307,ч.2 ст.310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 11.09.2023 стосовно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307,ч.2 ст.310 КК України,

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2024, - справу розподілено до провадження судді ОСОБА_1 та ухвалою суду від 10.04.2024 року по справі призначено підготовчий розгляд.

В підготовчому засіданні прокурор зазначив про можливість призначення справи до судового розгляду.

Сторона захисту заперечувала щодо призначення справи до розгляду, при цьому адвокатами, кожним окремо, заявлені клопотання про закриття провадження у справі, оскільки після повідомлення ОСОБА_4 про підозру та на момент звернення органу обвинувачення до суду з обвинувальним актом, закінчився строк досудового розслідування.

Прокурор заперечував щодо клопотань сторони захисту, вважає що строк досудового розслідування на момент звернення з обвинувальним актом до суду, не закінчився, оскільки адвокату ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , 08.12.2023 року було наданано доступ до матеріалів досудового розслідування, та цього ж дня він ознайомився з 1-м томом кримінального провадження.

Вислухавши учасників провадження, дослідивши подані стороною захисту клопотання та долучені до них документи, судом встановлено наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України, - строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, тощо.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України: «кримінальне провадження закривається в разі, якщо: … після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.

Чинний КПК України передбачає певні винятки, коли обчислення строків досудового розслідування до його закінчення зупиняється. Ці випадки передбачені ст. 280 КПК України: «Підстави та порядок зупинення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру» та ст. 290 КПК України: «Відкриття матеріалів іншій стороні».

Строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно обвинувального акту, відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 11.09.2023 року, тобто з цього часу почалось досудове розслідування.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, - керівником Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області, 08.11.2023 року було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування.

Згідно копії протоколу про надання доступу до матеріалів, яка долучена адвокатом ОСОБА_6 до клопотання, адвокату ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , 08.12.2023 року було наданано доступ до матеріалів досудового розслідування, та цього ж дня він ознайомився з 1-м томом кримінального провадження. Отже з цього часу, період ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування не включається до строку досудового розслідування, а відтак суд вважає клопотання захисників такими, що задоволенню не підлягають.

При цьому суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що адвокат ОСОБА_7 не мав повноважень на ознайомлення через те, що ОСОБА_4 розірвав договір з цим адвокатом 08.12.2023 року, оскільки ОСОБА_4 повідомив про це орган досудового розслідування лише 09.01.2024 року (згідно штампу на його клопотанні про долучення до матеріалів справи договору про дострокове розірвання договору з адвокатом ОСОБА_7 )

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотань адвокатів в повному обсязі.

Крім того, прокурор під час підготовчого судового засідання заявив клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 та просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України.

12.09.2023 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру.

13.09.2023 ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосувано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у розмірі 429 440 грн. з покладанням на останнього на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків: прибувати за кожною вимогою слідчого; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

02.10.2023 ОСОБА_4 звільнений з-під варти під заставу та вибув за адресою: АДРЕСА_2 (мешкає).

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23.02.2024 підозрюваному ОСОБА_4 , а також адвокатам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено строк для ознайомлення з матеріалами даного кримінального провадження до 01.03.2024.

Підозрюваний ОСОБА_4 , адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не зважаючи на встановлений судом строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, до слідчого відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не прибули.

28.02.2024 співробітниками відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було здійснено виїзд за адресою фактичного місця проживання підозрюваного ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 з метою вручення повісток з повідомленням щодо необхідності прибути до відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 01.03.2024, 02.03.2024 та 03.03.2024 для вручення прокурором обвинувального акту у кримінальному провадженні. В ході бесіди підозрюваний ОСОБА_4 двері не відчинив та до співробітників з приміщення квартири не вийшов, з даного приводу ставив запитання та відповідав через зачинені двері, в тому числі паралельно зв`язуючись зі слів останнього із захисником, від отримання повісток про виклик категорично відмовився, однак останнього в ході бесіди було повідомлення щодо необхідності явки у вказані дати. Дану подію зафіксовано на нагрудну бодікамеру.

Окрім цього, 28.02.2024 поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням було направлено повістки про виклик 01.03.2024, 02.03.2024 та 03.02.2024 за місцем мешкання ОСОБА_4 , а також адвокатам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за офіційними адресами здійснення адвокатської діяльності та на адреси електронної пошти останніх, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

01.03.2024 було здійснено виїзд за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, однак за місцем проживання ОСОБА_8 був відсутній.

В ході допиту в якості свідків мешканців під`їзду буд. АДРЕСА_3 , в якому знаходиться квартира АДРЕСА_4 , в якій фактично мешкає підозрюваний ОСОБА_4 , останні показали, що свого сусіда ОСОБА_4 за місцем мешкання протягом останніх 2 3 днів не бачили та його місцезнаходження невідоме, тісні зв`язки з останнім ніхто не підтримує.

02.03.2024 повторно здійснено виїзд за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з метою вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, однак підозрюваного ОСОБА_4 за вказаною адресою встановлено не було, двері ніхто не відчинив, що також було зафіксовано на цифрову відеокамеру.

Оскільки ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування, постановою слідчого від 02.03.2024 року провадження у справі було зупинено, підозрюваного оголошено в розшук. Проведеними оперативно-розшуковими заходами, згодом було встановлено місце перебування підозрюваного.

Також прокурор зазначає, що оскільки підозрюваний ОСОБА_4 порушив покладені на нього ухвалою слідчого судді від 13.09.2023 та положеннями п.п. 1-2 ч. 7 ст. 42 КПК України процесуальні обов`язки, наявні підстави для звернення застави у дохід держави, та перерахування даних грошових коштів на потреби ЗСУ.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники заперечували щодо зміни стосовно обвинуваченого запобіжного заходу.

Заслухавши думку прокурора, захисників та обвинуваченого, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

За положенням ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Клопотання про зміну більш м`якого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинно містити докази порушення умов раніше обраного запобіжного заходу та обґрунтування наявності ризиків у провадженні.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Як встановленов судовому засіданні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України незаконне виготовлення, придбання, зберігання та перевезення з метою збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, та незаконний посів конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин., які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких.

Ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області було застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави та покладанням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків. Обвинуваченого ОСОБА_4 12.10.2023 звільнено з під варти в зв`язку з внесенням застави. ,При цьому, обвинувачений, був ознайомленим із покладеними на нього обов`язками відповідно до ухвали суду.

Відповідно до ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.

Згідно ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі від 30.12.2016 № 9-3167/0/4-16 звертав увагу суддів, зокрема, на необмежений строк застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні, таких як застава, особиста порука. За ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки передбачені частиною 5 цієї статті можуть бути покладені судом на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У той же час, не продовження обов`язків не тягне за собою припинення чи скасування запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Отже, законодавець наділяє прокурора заявляти клопотання про зміну раніше обраного запобіжного заходу.

Застосування будь-якого запобіжного заходу має наслідком покладання ряду процесуальних обов`язків на підозрюваного, обвинуваченого, які передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Обов`язковими умовами за ч.2 ст.200 КПК України є обґрунтування прокурором обставин, які є передумовою звернення із клопотанням про зміну запобіжного заходу, оскільки виконання завдань кримінального провадження через їх наявність може бути утруднена.

Судом встановлено, що в межах досудового розслідування даного кримінального провадження, 12.10.2023 обвинуваченого ОСОБА_4 було звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави. Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Зазначені прокурором в клопотанні факти свідчать про те, що ОСОБА_4 своїми діями порушив умови запобіжного заходу у вигляді застави, умисно затягував ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, переховувався від органів досудового розслідування з метою ухилення від отримання обвинувального акта, а тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам подальшого переховування від суду, прокурором подано клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним (обвинуваченим) зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (обвинувачений) обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: пункти 1, 4,5 вказаної статті.

В ході розгляду клопотання прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини, неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

На думку суду, залишення до обвинуваченого чинного запобіжного заходу у вигляді застави, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам та не сприятиме на даному етапі судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, судом не встановлено виняткових обставин, які б давали підставу не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до переконливого висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким , що підлягає до задоволення.

У відповідності до п.3 ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави.

Щодо звернення застави в дохід держави суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави - вона звертається в дохід держави (частина 8 статті 182 КПК).

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (частина 9 статті 182 КПК).

З наведеного слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу в вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК, та охоплюється поняттям застосування запобіжного заходу в вигляді застави.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, запобіжні заходи (пункт 9 частини 2 статті 131 КПК). Застава є одним із видів запобіжних заходів (пункт 3 частини 1 статті 176 КПК).

У зв`язку із зазначеним, звернення застави в дохід держави має (із врахуванням особливостей цього заходу) відповідати встановленим правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно ч.3 ст.182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (частина 8 статті 182 КПК).

При цьому суд звертає увагу, що застава є безстроковим запобіжним заходом, тому її строк не може бути визначний ухвалою суду, і вона без визначення строку забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (частина 7 статті 42 КПК).

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава, суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності - звернути заставу (її частину) в дохід держави.

З огляду на викладене клопотання прокурора обґрунтовано правовими підставами, доведено, що ОСОБА_4 порушив покладені на нього судом обов`язки, а тому суд вважає, що вимога прокурора про звернення застави в дохід держави є законною та обґрунтованою належними й допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Крім того, судом враховано, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України, в Україні введено воєнний стан з 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 днів, який неодноразового було продовжено та діє на теперішній час.

Таким чином, застава, внесена за обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора та введенням воєнного стану на території України, підлягає зверненню в дохід держави із зарахуванням на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає підготовку до судового розгляду завершеною та кримінальне провадження призначає до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючисьстаттями ст.ст.176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 314, 331, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора - задовольнити, в задоволенні клопотання сторони зазисту - відмовити.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307,ч.2 ст.310 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

В судове засідання викликати обвинуваченого ОСОБА_4 .

Про розгляд справи повідомити начальника Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури, захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .

Розгляд кримінального провадження призначити на 13.00 год. 13 травня 2024 року в приміщенні П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області.

Змінити запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, строком на 60 (шістдесят днів), тобто до 18.00 години 01 липня 2024 року, без можливості внесення застави.

Взяти обвинуваченого ОСОБА_4 , під варту в залі суду.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3».

Виконання ухвали в частині взяття під варту обвинуваченого ОСОБА_4 , покласти на працівників ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави - задовольнити.

Звернути в дохід держави та зарахувати на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, а саме: Національний банк України, МФО 300001, рахунок № НОМЕР_1 , , отримувач: Національний банк України грошові кошти у розмірі 429 440 (чотириста двадцять дев`ять тисяч чотириста сорок) гривень, які внесено на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області, як заставу за обвинуваченого ОСОБА_4 у межах даного кримінального провадження.

Копію ухвали направити до ТУ ДСА у Дніпропетровської області для виконання в частині звернення застави в дохід держави.

Копію ухвали вручити всим учасникам провадження.

Ухвала може бути оскаржена в частині зміни запобіжного заходу до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає до негайного виконання та подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1