Справа № 308/4909/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, працюючого на посаді заступника начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у якому зазначає, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000487 від 30.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що у відповідності до наказу начальника Головного управління ДСНС в Закарпатській області № 153 від 03.05.2023 ОСОБА_5 призначено заступником начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Ужгородського районного управління Головного управління ДСНС України у Закарпатській області. 09.06.2023 ОСОБА_5 уклав контракт № 253/23 про проходження служби цивільного захисту з Державною службою України з надзвичайних ситуацій терміном на 5 років. ДСНС є правоохоронним органом та здійснює правозастосовні функції. Тобто, ОСОБА_5 , займаючи на час вчинення кримінального правопорушення вище зазначену посаду є працівником правоохоронного органу Державної служби України з надзвичайних ситуацій, та має відповідні права та виконує обов`язки, визначені у Положенні про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1052.Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді заступнику начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Ужгородського районного управління Головного управління ДСНС України у Закарпатській області, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Водночас, ОСОБА_5 , у порушення вищезазначених норм діючого законодавства, незважаючи на обов`язок їх неухильного дотримання, і, відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, будучи зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства та вчинив кримінально каране діяння за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.10.2023, у АДРЕСА_3 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел щодо його особистого незаконного збагачення, використовуючи при цьому займану посаду.

Так, 04.10.2023 приблизно о 19.00 год. ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, всупереч інтересам служби, зустрівсяв АДРЕСА_3 , в орендованому заявником ( ОСОБА_8 ) приміщенні із останнім та в ході спілкування запропонував йому ( ОСОБА_8 ) своє (з боку ОСОБА_5 ) сприяння за не створення з його боку штучних перешкод під час оформлення декларації відповідності матеріально технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки в орендованому ним приміщенні та у сприянні в отриманні самої декларації, що дозволить заявнику здійснювати підприємницьку діяльність, взамін надання йому ( ОСОБА_5 ) грошової винагороди в розмірі 35000,00 грн. - 40000,00 грн.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився, при цьому, розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяв під контролем на викриття злочинної діяльності правоохоронців.

Надалі, 30.11.2023 близько 12.24 год., ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, всупереч інтересам служби, за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» повідомив ОСОБА_8 про необхідність зустрічі з особою на ім`я ОСОБА_9 з метою узгодження деталей подальшої співпраці.

В той самий день, тобто 30.11.2023 о 12.30 год., за вказівкою ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , перебуваючи на автомобільній парковці ТЦ «Токіо», що в АДРЕСА_4 , зустрівся з чоловіком, який представився як ОСОБА_9 , відрекомендувався від ОСОБА_5 , після чого передав вказаній особі грошові кошти в розмірі 32000,00 грн. за встановлення в орендованому приміщенні, за адресою АДРЕСА_3 , протипожежного обладнання з метою оплати рахунку, який був висланий в додатку «WhatsApp» до того ОСОБА_5 йому ( ОСОБА_8 ), як частина коштів на виконання раніше висловленої пропозиції за не створення з його ( ОСОБА_5 ) боку штучних перешкод під час оформлення декларації відповідності матеріально технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки в орендованому ним ( ОСОБА_8 ) приміщенні та у сприянні в отриманні самої декларації.

В подальшому, а саме 15.12.2023 та 28.12.2023 заявнику ( ОСОБА_8 ) на мобільний телефон надходили смс-повідомлення, згідно яких йому необхідно з`явитись до ЦНАП Ужгородської міської ради для отримання декларації. Після звернення до ЦНАП у вказані дати отримував повідомлення про повернення декларації для доопрацювання та заповнення.

В ході спілкування із ОСОБА_5 в телефонному режимі за допомогою додатку «WhatsApp», після отримання повідомлень про повернення декларації, ним, ОСОБА_8 було висловлено претензії ОСОБА_5 щодо неотримання відповідних документів на раніше досягнутих домовленостях, в ході яких ОСОБА_5 запевнив, що ситуацію виправить та ближчим часом він ( ОСОБА_8 ) отримає декларацію.

04.01.2024 ОСОБА_8 вчергове отримав смс-повідомлення, згідно якого йому необхідно з`явитись до ЦНАП Ужгородської міської ради для отримання декларації. Після звернення того ж дня до ЦНАП отримав декларацію № 21- відповідності матеріально технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки на орендоване ним приміщення.

04.01.2024 близько 14.30 год. ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, всупереч інтересам служби, зустрівсяв АДРЕСА_5 , із ОСОБА_8 та отримав від нього ( ОСОБА_8 ) частину неправомірної вигоди в сумі 8000,00 грн. за не створення з його боку штучних перешкод під час оформлення декларації відповідності матеріально технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки в орендованому ним приміщенні та у сприянні в отриманні самої декларації, що дозволить заявнику здійснювати підприємницьку діяльність. Після отримання коштів від ОСОБА_8 , ОСОБА_5 підтвердив, що в майбутньому, у випадку необхідності, зможе допомогти йому ( ОСОБА_8 ) у вирішенні подібних питань, пов`язаних із необхідністю отримання декларації відповідності матеріально технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та не створення штучних перешкод під час її оформлення.

У подальшому, близько 14.00 год. 06.02.2024 ОСОБА_8 за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_5 в АДРЕСА_6 , та повідомив останньому, що ним взято в оренду приміщення за адресою АДРЕСА_7 та йому необхідно отримати декларацію відповідності матеріально технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки вказаного об`єкта нерухомості.

У вказаний час, заступник начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Ужгородського районного управління Головного управління ДСНС України у Закарпатській області ОСОБА_5 , діючи повторно, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, вирішив використати вказану ситуацію для особистого незаконного збагачення, та повідомив ОСОБА_8 про необхідність надання йому копій відповідних документів, що стосується орендованого приміщення (договір оренди, паспорт, ІПН), а також підписаних чистих аркушів паперу формату А4, щоб за необхідності без його присутності, ОСОБА_5 міг самостійно подати відповідну декларацію для погодження до ЦНАПу Ужгородської міської ради.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , ОСОБА_5 16.02.2024 у телефонному режимі за допомогою застосунку «WhatsApp» повідомив останньому про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 30000,00 грн. за не створення штучних перешкод під час оформлення декларації відповідності матеріально технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки в орендованому мною приміщенні та 10000,00 грн. за сприяння в отриманні самої декларації.

У подальшому, 26.02.2024 ОСОБА_8 отримав смс-повідомлення, згідно якого йому необхідно з`явитись до ЦНАП Ужгородської міської ради для отримання декларації, та після звернення 11.03.2024 отримав декларацію № 21-0 відповідності матеріально технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки на орендоване ним приміщення.

13.03.2024 близько 11.00 год. ОСОБА_5 , діючи повторно, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, всупереч інтересам служби, зустрівся в АДРЕСА_7 , із ОСОБА_8 та отримав від нього ( ОСОБА_8 ) неправомірну вигоду в сумі 40000,00 грн. за не створення з його боку штучних перешкод під час оформлення декларації відповідності матеріально технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки в орендованому ним приміщенні та у сприянні в отриманні самої декларації, що дозволить заявнику здійснювати підприємницьку діяльність.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, працюючи на посаді заступника начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи повторно, з прямим умислом, всупереч інтересам служби, 04.01.2024 та 13.03.2024, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 48000,00 грн. за вчинення та невчинення дій з використанням свого службового становища, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчинене повторно.

У клопотанні слідчий зазначає, що 14.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за вказаними фактами. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення; протоколами огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових коштів та імітаційних засобів; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 , у ході якого в останнього вилучено грошові кошти в сумі 40000 грн., які наперед ідентифіковані; іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вручена ОСОБА_5 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Обгрунтовуючи заявлене клопотання слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, при цьому оскільки згідно примітки до ст. 45 КК України інкримінований йому злочин є корупційним, до нього, у випадку засудження, не можуть бути застосовані положення ст.ст. 69, 75 чи інших статей КК України, які можуть пом`якшити становище, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вищевказані обставини, дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України, а також переховуватись на території України.

Також, ОСОБА_5 у силу займаної посади, перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість використовуючи свій авторитет та здобутий досвід впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема свідка ОСОБА_8 , а також на раніше недопитаних свідків з числа своїх колег по роботі та співробітників, на яких ОСОБА_5 може впливати використовуючи стосунки по службі.

У силу займаної посади, ОСОБА_5 може використати можливості, пов`язані зі статусом працівника правоохоронного органу, для тиску та впливу на свідка ОСОБА_8 з метою зміни ним показань або з метою помсти за надання викривальних показань та участь у контролі за вчиненням злочину.

Аналогічним чином ОСОБА_5 зможе впливати на понятих, експертів та спеціалістів, які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

При цьому, у кримінальному провадженні не встановлено ще усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Окрім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, а також з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення вбачається, що останній брав участь у систематичній схемі одержання неправомірної вигоди за не створення з його боку штучних перешкод під час оформлення декларації відповідності матеріально технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки в орендованому ним приміщенні та у сприянні в отриманні самої декларації, що дозволить заявнику здійснювати підприємницьку діяльність, а отже беручи до уваги мотиви злочину, наявний ризик продовження такої діяльності.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він працездатний, обставин які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

А тому на підставі вищенаведеного, враховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися за межі Мукачівського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, зокрема із ОСОБА_8

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному та його захиснику вчасно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, відноситься до корупційних злочинів, а також наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експерта чи спеціаліста у кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші більш м"які запобіжні заходи з вищезазначених причин не зможуть запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив , що ухилятися від органів досудового розслідування та суду чи впливати на свідків, експертів чи спеціалістів він не буде, а також немає наміру іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, або визначити заставу у розмірі до 100000,00 грн.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що вказані слідчим та прокурором ризики нічим не доведені і ґрунтуються на припущеннях. Просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, або визначити заставу у розмірі до 100000,00 грн.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та позицію його захисника, слідчий суддя доходить наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ "обгрунтована підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин" (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Зокрема, згідно з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати повідомлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчим суддею згідно клопотання та матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також положення викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Лабита проти Італії від 06.04.2000 року, згідно якого тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обгрунтовано лише показаннями свідків, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі Фераро- Бараво проти Італії від 14.03.1984 року, в якому зазначено що затримання і тримання під вартою особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, покарання що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, дані, що характеризують підозрюваного.

Зокрема, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

При цьому, слідчий суддя враховує, що згідно примітки до ст. 45 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 368 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є корупційним, відповідно у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні такого до нього не можуть бути застосовані положення ст.ст. 69, 75 чи інших статей КК України, які можуть пом`якшити його становище.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду незаконно впливати на свідків, експертів чи спеціалістів у даному кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя враховуючи обгрунтованість підозри у вчиненні корупційного кримінального правопорушення , тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного, вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Для того щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 , кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, майновий та сімейний стан підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, зокрема злочин, передбачений ч.3 ст. 368 КК України відноситься до категорії корупційних злочинів, спосіб вчиненого злочину, вчинення інкримінованого ОСОБА_5 корупційного злочину в період війни, а саме військової агресії російської федерації проти України, оцінює ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів та вважає, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі передбаченому ч.5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов"язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вважає за необхідним визначити її у розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028000,00 (три мільйони двадцять вісім тисяч грн. 00 коп.) грн., оскільки саме такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися за межі с.Нове Давидково, Мукачівського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, зокрема із ОСОБА_8 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, працюючого на посаді заступника начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою по 10 травня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України 3028000,00 (три мільйони двадцять вісім тисяч грн. 00 коп.) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися за межі с.Нове Давидково, Мукачівського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, зокрема із ОСОБА_8

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1