Справа №:755/9674/23
Провадження №: 1-кс/755/840/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про проведення обшуку у межах кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2023 року за № 0000061 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив :

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло клопотання слідчого, котре погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про проведення обшуку, у межах вказаного кримінального провадження, у зв`язку зі здійсненням у ньому досудового розслідування та необхідністю встановлення обставин передбачених ст. 2, 9, 91 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України при наявності на передумов визначених ч. 1 ст. 234 Кодексу.

ІІ. Встановлені обставини у ході розслідування та наведені у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності обшуку

СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві розслідується наведене кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190 КК України щодо функціонування протиправного механізму незаконного відчуження земельних ділянок групою осіб на території Васильківської територіальної громади Обухівського району Київської області.

Так, в ході проведення досудового розслідування з`ясовано, що 09 червня 2020 року на 65 позачерговій сесії Васильківської міської ради VII скликання за 2020 рік прийняте рішення №01-65п/ч-VII «Про звернення до Президента України, Голови Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Київської обласної державної адміністрації, депутата Верховної Ради України ОСОБА_6 щодо залишення місту Васильків статусу адміністративного центру Васильківського району».

Інших рішень, цього дня, згідно інформації Васильківської міської ради Київської області № 351/01-23 від 07 січня 2023 року не приймалось. Разом з тим, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що державними реєстраторами, на підставі рішень Васильківської міської ради VII скликання від 09 червня 2020 року (котрих рада не приймала) за громадянами зареєстровано ряд земельних ділянок, що розташовуються в межах міста Васильків Київської області.

Також, виявлено 11 земельних ділянок, право власності на які набуто на підставі підроблених рішень Васильківської міської ради Київської області, нібито прийнятих 18 лютого 2020 року, які Васильківською міською радою Київської області не приймались.

Розроблений план заволодіння нерухомим майном полягав у наступному:

- учасниками злочинної групи, в якості об`єктів посягання обирались об`єкти нерухомого майна - земельні ділянки, стосовно яких Васильківською міською радою Київської області рішення щодо передачі у власність чи користування громадянам та юридичним особам відповідно до Земельного кодексу України не надавалось, відповідно відомості про право власності на які не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- у процесі підготовки до вчинення злочину підшуковувались особи, з числа малозабезпечених осіб, які байдужі до наслідків вчинення злочинів, здатні чинити протиправні дії проти власності та авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, які за незначну грошову винагороду погоджувались виконати роль «підписанта», на яких в подальшому оформлювалось право власності на земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- у подальшому виготовлялись завідомо підроблені правовстановлюючі документи на право власності на нерухоме майно, а саме рішення Васильківської міської ради Київської області від 09 червня та 18 лютого 2020 року, згідно якого,

(а) первинна реєстрація такого права відбулась на підставі підробленого рішення, нібито виданого Васильківською міською радою Київської області на одну з осіб, які надали свою згоду на вчинення такого злочину, виступаючи в ролі першого власника такого майна («підписанта»);

(б) потім, отримавши доступ до існуючих законно прийнятих рішень Васильківської міської ради Київської області про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам, надавали їх інженерам-землевпорядникам, у т.ч. ОСОБА_7 , які у свою чергу розробляли проекти землеустрою нібито на замовлення вищевказаних громадян;

(в) після цього, на підставі зазначених проектів землеустрою уповноваженими особами відділів Держгеокадастру у різних областях реєструвались земельні ділянки;

(г) після цього, інші учасники групи, користуючись довіреностями від «підписантів», звертались з відповідними документами до приватних нотаріусів та державних реєстраторів виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, які не усвідомлюючи злочинних намірів учасників злочинної групи, приймали рішення про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділів) за «підписантами»;

(ґ) учасники організованої групи, на яких було зареєстровано право власності на земельні ділянки, усвідомлюючи відсутність у них права власності на вказані земельні ділянки, з метою створення ілюзії правомірності набуття такого права, розпоряджалися земельними ділянками, зокрема шляхом укладання договорів купівлі-продажу.

Учасник вказаної групи, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно за місцем мешкання останньої (-го) можуть зберігатися: рішення Васильківської міської ради Київської області від 09 червня та 18 лютого 2020 року; проєкти землеустрою, які стали підставою реєстрації відомостей в Державному земельному кадастрі земельних ділянок, право власності на які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі підроблених документів; комп`ютерна техніка, пристрої копіювання за допомогою яких виготовлялись підроблені рішення; мобільні телефони, флеш-накопичувачі, карти пам`яті, оптичні диски, в яких містяться відомості про листування особи з іншими учасниками злочинного угрупування; блокноти, записники, чорнові записи, в яких містяться відомості про підготовку та вчинення кримінальних правопорушень; гербові печатки з відтиском «Васильківська міська рада Київської області, Ідентифікаційний код 34627780»; кліше, зразки підпису міського голови; грошові кошти, отримані в результаті зазначеної протиправної діяльності; інші предмети і документи, які можуть бути використані у якості доказів причетності до вказаної вище протиправної діяльності та які мають значення для розслідування даного кримінального провадження.

Згідно отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно -квартира АДРЕСА_3 на праві власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована за ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення, а також виявлення інших предметів і документів, які мають значення для встановлення істини в справі, у порядку ст. 234 КПК України, сторона обвинувачення просить надати дозвіл на вказаний обшук.

ІІІ. Позиція сторін

Відповідно до ч. 4 ст. 234 КПК клопотання про обшук розглядається у суді за участю слідчого або прокурора та в цьому випадку слідчий групи слідчих - слідчий Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

IV. Кримінальне процесуальне законодавство

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 234. Обшук

1. Обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

3. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, […]; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення […]; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання […].

5. Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

V. Оцінка слідчого судді

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, заслухавши думку заявника, приходить до наступного.

Підстави проведення обшуку визначені ст. 234 КПК України, яка відноситься до Глави 20. Слідчі (розшукові) дії указаного Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

З урахуванням того, що згідно із п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню через призму того, що процесуальними джерелами доказів є у тому числі речові докази, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій (ст. 98 КПК України).

В постанові від 27 січня 2022 року в справа № 11-132сап21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з урахуванням змісту ч. 5 ст. 234 КПК України під час вирішення питання про санкціонування обшуку житла стандарт доказування - «достатня підстава» є значно нижчим порівняно з такими стандартами як «поза розумним сумнівом» (що застосовується під час розгляду кримінального провадження по суті), так і «обґрунтована підозра» (за яким доводиться наявність підстав піддавати конкретну особу заходам забезпечення кримінального провадження), зокрема для надання відповідного судового дозволу закон не вимагає існування обґрунтованої підозри власника чи іншого володільця житла у вчиненні кримінального правопорушення.

У цьому випадку, слідчий суддя, вивчивши клопотання заявника та долучені до нього матеріали, вважає, що у ньому наявні в цілому відомості визначені ст. 234 КПК України.

Також наявні достатні підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі/іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

При формуванні таких висновків Суд виходив в т.ч. з того, що, відповідно до доданих до клопотання матеріалів, саме ОСОБА_7 , як інженер-землевпорядник, розробляла певні проєкти землеустрою нібито на замовлення «підписантів», хоча рішення міської ради було відсутнє. Після цього, на підставі зазначених проєктів землеустрою уповноваженими особами відділів Держгеокадастру у різних областях реєструвались земельні ділянки.

Вказані дані засвідчуються тим ступенем доказів, котрі заслуговують на увагу та вказують на потребу перевірки у ході обшуку викладеної інформації. При цьому слідчий суддя зауважує, що для надання відповідного судового дозволу закон не вимагає існування обґрунтованої підозри власника чи іншого володільця житла у вчиненні кримінального правопорушення, однак для його отримання надані слушні та вагомі аргументи, котрі слід перевірити.

Також, судом зауважується, що в справі № 204/6541/16-к ВС, відповідаючи на питання чи існували підстави для затримання, вказав, що Суд не погоджується із стороною захисту в тому, що затримання було здійснено безпідставно. Суди попередніх інстанцій, виходячи з досліджених доказів, у тому числі показань свідків та відеозаписів, встановили, що поліцейські отримали інформацію про злочин, щойно вчинений у районі їхнього патрулювання. Закон не ставить перед «уповноваженими особами» вимоги вже в момент затримання переконався поза розумним сумнівом у тому, що особа, яку він підозрює у вчиненні злочину, насправді його вчинила. Для цього існують наступні стадії кримінального провадження, під час яких обґрунтованість підозри може бути підтверджена або спростована. Тому хоча у цьому випадку після затримання і обшуку засудженого з`ясувалась його непричетність до того злочину, у зв`язку з яким його затримали, ця обставина не відміняє той факт, що на момент затримання поліцейські мали підстави підозрювати його у тому злочині.

Слідчий суддя в цій справі констатує, що даних вказаних стороною обвинувачення в клопотанні про обшук та долучених до нього матеріалів достатньо, за його переконанням, для проведення наведеної слідчої дії. Закон не ставить перед «уповноваженими особами» вимоги вже в момент звернення з клопотанням про обшук переконатися поза розумним сумнівом у тому, що особа, яка можливо причетна до злочину, насправді його вчинила. Для цього існують наступні стадії кримінального провадження, під час яких обґрунтованість цих фактів може бути підтверджена або спростована. Нині, причетність, враховуючи описану роль особи та вчинені дії, вказує на «достатність підстав» для обшуку, у порядку ст. 234 КПК України.

Водночас, обставин, які б слугували підставою для відмови у задоволенні клопотання, у судовому засіданні, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно за таких умов є дійсною і сама доречність обшуку, адже, у цій ситуації, проведення обшуку необхідне з метою встановлення відомостей визначених ст. 91, 234 КПК України, у даному кримінальному провадженні та виконання завдань визначних ст. 2, 9, 223 даного Кодексу.

Порушень вимог ст. 234 КПК України, Глави 20 КПК України - слідчі (розшукові) дії, та Глави 2 КПК України - засади кримінального провадження, у судовому засіданні, слідчим суддею не виявлено, як і не було встановлено відомостей, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на обшук становитиме особистий та надмірний тягар, тобто, апріорі, таке втручання не може уважатися свавільним, оскільки отримання дозволу на його проведення здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого правопорушення та відповідає справжнім інтересам суспільства.

VІ. Висновок

Отже, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК свідчать про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню для досягнення мети регламентованої ч. 1 ст. 234 даного Кодексу, у тому числі з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Щодо викладу резолютивної частини ухвали, то судом зауважується, що в постанові від 14 червня 2018 року Велика Палата Верховного Суду щодо п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України констатувала неправильність позиції щодо обов`язку слідчого судді вказувати в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку чіткий перелік речей, документів або інших відомостей, які б давали змогу ідентифікувати предмет майбутнього обшуку, та які саме речі, предмети, документи, знаряддя чи інше майно мають намір відшукати слідчі, а тому включі фактичних обставин цього провадження Суд убачає підстави для надання дозволу на обшук саме з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення.

Щодо указівки конкретних ПІБ осіб, котрим надається дозвіл на обшук, то слідчий суддя не уважає це доречним, позаяк Верховний Суд в постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 725/1199/19 вказав, що визначення в ухвалі слідчого судді конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати обшук, знаходиться поза межами повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та обмежуються в цій частині перевіркою того, чи є належним суб`єктом учасник кримінального провадження, який звернувся з клопотанням про проведення обшуку. Визначення конкретного прокурора або слідчого (їх групи) для проведення обшуку належить до законних повноважень прокурора (старшого прокурора, групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні) або старшого слідчої групи (керівника органу досудового розслідування).

На підставі викладеного та керуючись ст. 234-236, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, як-то: рішення Васильківської міської ради Київської області від 09 червня та 18 лютого 2020 року; проєктів землеустрою, які стали підставою реєстрації відомостей в Державному земельному кадастрі земельних ділянок, право власності на які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі підроблених документів; комп`ютерної техніки, пристроїв копіювання за допомогою яких виготовлялись підроблені рішення; мобільних телефонів, флеш-накопичувачів, карт пам`яті, оптичних дисків, в яких містяться відомості про листування особи з іншими учасниками злочинного угрупування; блокнотів, записників, чорнових записів, в яких містяться відомості про підготовку та вчинення кримінальних правопорушень; гербових печаток з відтиском «Васильківська міська рада Київської області, Ідентифікаційний код 34627780; кліше, зразків підпису Васильківського міського голови ОСОБА_9 ; грошових коштів, отриманих в результаті злочинної діяльності.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Ухвала про дозвіл на обшук може бути виконана слідчим чи прокурором у порядку передбаченому ст. 236 КПК України.

Інформація про приватне життя особи, отримана в порядку виконання даного судового рішення, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження. Кожен, кому наданий доступ до інформації про приватне життя особи, в порядку виконання даного судового рішення, зобов`язаний запобігати розголошенню такої інформації.

Ухвала оскарженню не підлягає, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1