ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/2597/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/207/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-кп/817/207/24 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2024 року про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2024 року задоволено клопотання прокурора, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 по 13 червня 2024 року включно, з можливістю внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 12.09.2023 в справі №608/623/20 та в разі її внесення - з покладенням виконання на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зазначених у даній ухвалі слідчого судді.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням волі, а саме - цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю відповідно до ст. 181 КПК України.

Вказує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_7 відноситься до категорії нетяжких, міра покарання є альтернативною, в тому числі і у вигляді штрафу, тому вважає що позбавлення особистої свободи обвинуваченого є надто суворим.

Зазначає про те, що судом не враховано незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, а також в достатній мірі не обґрунтовано чому до ОСОБА_7 не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Посилається на те, що ризики, на які зіслався прокурор у клопотанні і які суд вважав доведеними є лише припущеннями, на підтвердження їх існування не було надано доказів.

Просить врахувати, що ОСОБА_7 вже тривалий час перебуває під вартою .

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів у ній викладеній, прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

В провадженні Борщівського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000534, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 12.09.2023 щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 листопада 2023 року, з визначенням розміру застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 54680 грн. та покладенням ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який надалі недноразово продовжувався.

Перевіряючи доводи захисника щодо недоведеності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується), які не зменшились та продовжують існувати, колегія суддів вважає що місцевим судом вірно враховано суворість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у випадку визнання його винним, а також те, що обвинувачений під час досудового розслідування переховувався від органів досудового розслідування, порушив умови застосованого до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у іншому провадженні, оголошувався в розшук, наявність повідомлення його про підозру у вчиненні інших злочинів, а також наявність трьох інших кримінальних проваджень щодо ОСОБА_7 , що вказує на схильність останнього до протиправної поведінки.

При цьому колегія суддів зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому

Прокурором в судовому засіданні доведено, що обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного із тримання під вартою не попередить наведених у клопотанні ризиків, тому колегія судів вважає що відсутні підстави для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім цього, колегія суддів погоджується із висновками суду, що обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Також колегія суддів зазначає те, що оскаржуване судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Що стосується доводів апелянта про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 колегія суддів виходить з того, що відповідно до спільного наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 №239/5/104 "Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту" ув`язненим надається необхідна медична допомога у межах УВП, закладах охорони здоров"я МОЗ України та вони мають право на обстеження у приватних лабораторіях. Як вбачається з довідки наданаю УВП № 26 протипоказань за станом здоров"я щодо перебування ОСОБА_7 в умовах установи виконання покарань немає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при прийнятті судом рішення про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, колегією суддів не встановлено.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, та відповідно скасування оскаржуваної ухвали щодо ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2024 року про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді