СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/334/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001290 від 23 липня 2022 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , представника потерпілої ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 21.07.2022 приблизно о 20 год. 43 хв., перебуваючи за адресою: м.Київ, пр. Академіка Палладіна, поблизу входу до підземного переходу станції метро «Академмістечко», в напрямку виїзду з міста Києва, нанесла умисні легкі тілесні ушкодження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на пішохідному переході по пр. Академіка Палладіна в м. Києві в напрямку підземного переходу станції метро «Академмістечко», викинула папірець та це не сподобалось ОСОБА_11 та вона вирішила підняти вищевказаний папірець та передати ОСОБА_4 , щоб остання викинула його до сміттєвого баку.

Після того, як ОСОБА_11 підійшла до ОСОБА_12 , щоб передати до рук вищевказаний папірець, то остання, маючи умисел на умисне нанесення тілесних ушкоджень, своєю правою рукою нанесла два удари в область обличчя ОСОБА_11 .

Своїми умисними діями ОСОБА_12 спричинила ОСОБА_11 наступні тілесні ушкодження: синці на спинці та скатах носу в верхній третині, в лівій надключичній ділянці; крововилив на слизовій лівої щоки.

Кожне з виявлених тілесних ушкоджень відноситься до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_12 вину у вчиненні кримінального проступку не визнала. Надала покази за змістом яких, вона разом з ОСОБА_13 спускались у метро, в цей час потерпіла підбігла до неї ззаду та наступила на праву ногу, порвавши босоніжок, намагалась її розвернути, взявши за плече, та запхнути візитку за пазуху, під час чого подряпала нею їй обличчя. Відбиваючи рукою візитку, обвинувачена ненавмисно зачепила ніс потерпілої, внаслідок чого у останньої пішла кров з носу. Злякавшись поведінки потерпілої, обвинувачена швидко пішла вперед, а потерпіла її наздоганяла. Коли спустились у метро, потерпіла почала направляти свій телефон їй в обличчя, на що обвинувачена, відмахуючись, вибила його з рук потерпілої, та телефон впав на підлогу. Обвинувачена пояснила, що умислу завдавати тілесних ушкоджень потерпілій не мала, також просила слідчого під час допиту зафіксувати завдану їй потерпілою шкоду ( подряпина на обличчі та псування взуття), на що останній повідомив, що це вже було неактуальним.

У доведення винуватості ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення сторона обвинувачення надала докази (документи, відеозаписи), допитані потерпіла та свідки.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 надала покази за змістом яких, 21.07.2022 приблизно о 20-40 год. вона переходила наземний пішохідний перехід в напрямку підземного переходу станції метро «Академмістечко», попереду неї йшли дві дівчини, одна з них - обвинувачена ОСОБА_4 викинула папірець, формату візитівки, який потерпіла підняла та вирішила повернути обвинуваченій. В наступному потерпіла наздогнала ОСОБА_4 поблизу входу до підземного переходу станції метро «Академмістечко», та доторкнулась правою рукою до правого плеча обвинуваченої, остання повернулась до неї та в цей час потерпіла простягнула їй папірець, стверджуючи про те, що вона його вронила. Тоді ОСОБА_4 подивилась на потерпілу та одразу нанесла два удари кулаком в ділянку обличчя (ніс та ліву щоку), від чого потерпіла втратила рівновагу та в подальшому намагалась стримувати руки обвинуваченої, щоб остання не продовжила їй наносити удари, під час цього обвинувачена вибила з рук потерпілої телефон та пішла. Піднявши свій телефон, потерпіла почала її наздоганяти та намагалась зафіксувати на відеокамеру телефону обличчя ОСОБА_4 для того, щоб остання не уникнула відповідальності за скоєне. При вході у метро обвинувачена вдруге вибила з рук потерпілої телефон, на той час у потерпілої ОСОБА_11 відкрилась сильна носова кровотеча, до неї підійшов невідомий чоловік та запитав, що трапилось, на що вона відповіла, що її вдарила дівчина. За деякий час чоловік повернувся та повідомив, що дівчина разом з компанією поїхала на таксі з місця події, але він записав номер авто. Була викликана поліція. Також потерпіла зауважила, що свідка ОСОБА_14 на місці події не було.

Судом були дослідженні наступні докази сторони обвинувачення:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.07.2022, згідно якої ОСОБА_11 повідомила,що 21.07.2022 приблизно о 20 год.40 хв. невстановлена особа нанесла їй тілесні ушкодження за адресою: м.Київ, вхід в станцію метро «Академмістечко» ( а.с. 94);

- протокол огляду місця події від 26.07.2022 за участю потерпілої ОСОБА_11 , об`єктом якого є ділянка місцевості, яка розтащована за адресою: АДРЕСА_3 , а саме поблизу входу до підземного переходу станції метро «Академмістечко» в напрямку виїзду з міста Києва (а.с.95-99);

- лист КНП «центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» виконавчого органу Київської міської ради від 27.07.2022 № 1532/б, згідно якого згідно з реєстрацією викликів базою даних ПАК ОДС «ЕМД» протягом 21.07.2022 за адресою: м. Київ, просп. Академіка Палладіна, до ОСОБА_11 , 1996 р.н., викликів та виїздів бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги не зареєстровано (а.с.101);

- консультативний висновок отоларинголога від 24.07.2022 ТОВ «Гармонія здоров`я», згідно якого ОСОБА_11 поставлено клінічний діагноз: забій мяких тканин носу, викривлення носової переділки в обидві сторони з порушенням носового дихання; гіпертрофія задніх кінців н/н раковин на фоні вазомоторного риніту.( а.с. 102-103);

- консультативний висновок невролога від 25.07.2022 ТОВ «Гармонія краси», згідно якого ОСОБА_11 поставлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, легкі прояви (а.с. 104);

- довідка № 6525 КНП «КМКЛ №7» травмпункт від 21.07.2023, згідно якої ОСОБА_11 поставлено діагноз: забій носа, забій мяких тканин лівої половини обличчя. Рекомендовано лікування під наглядом травматолога (а.с.106);

- висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи № 042-885-2022 від 01.08.2022, згідно якого на момент звернення за медичною допомогою 21.07.2022 о 21 - 35 год. у ОСОБА_11 мали місце тілесні ушкодження: синці на спинці та скатах носу в верхній тритині, в лівій надключичній ділянці; крововилив на слизовій лівої щоки. Кожне з вказаних тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження. Виявлені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя. Характер та морфологія ушкоджень свідчить про те, що вони утворились внаслідок не менше трьох травматичних дій тупих предметів, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати вказаному терміну, тобто 21.07.2022, та могли утворитись при умовах та у спосіб, на які вказує ОСОБА_11 при проведенні слідчого експерименту за її участю від 26.07.2022. ( а.с.111-118);

- протокол проведення слідчого експерименту від 26.07.2022 за участю потерпілої ОСОБА_11 , та диск з відеозаписом вказаної слідчої дії, який було переглянуто в судовому засідання, згідно яких потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що проходила на пішохідному переході біля станції метро «Академмістечко» 21.07.2022 приблизно о 20 год. 40 хв., та підняла з асфальту папірець, який кинула дівчина, що йшла попереду. Після цього потерпіла наздогнала цю дівчину та легенько доторкнулась до її плеча, на що незнайома їй дівчина озирнулась та потерпіла їй передала у руки папірець з фразою: «Ти загубила». Після цього, вказана дівчина нанесла їй один удар кулаком в область носу та після цього нанесла один удар кулаком в область щелепи з лівого боку.( а.с.117-119);

- протокол огляду предмету та документів від 23.08.2023, об`єктом якого є СD- R диск з написом «Videx excellent», та вказаний СD- R диск, наданий потерпілою ОСОБА_11 , на якому містяться відеозаписи події за участі потерпілої, що мали місце 21.07.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , неподалік спуску до підземного переходу до станції метро «Академмістечко», з яких вбачається, що у потерпілої на обличчі та на руках сліди крові, а також зображена обвинувачена, яка починає бігти у бік входу до метро станції «Академмістечко» та, знаходячись біля входу до станції метро «Академмістечко», вибиває з рук потерпілої мобільний телефон ( а.с.129-132; а.с.150);

В судовому засідання були допитані наступні свідки зі сторони обвинувачення.

Свідок ОСОБА_13 надала покази за змістом яких 08.07.2022р. о другій половині дня вона разом з ОСОБА_4 та знайомими хлопцями на ім`я ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , прямували до станції метро «Академмістечко» в м. Києві, хлопці йшли попереду, а вона зі ОСОБА_4 йшли позаду. Поблизу входу до підземного переходу станції метро «Академмістечко» в м. Києві, потерпіла підбігла ззаду до обвинуваченої та зі словами« тримай, ти це упустила», подряпала останній руками обличчя, намагаючись засунути за пазуху візитку, яку тримала у руці. Також потерпіла фіксувала обставини події на відеокамеру свого телефону. В цей час, обвинувачена, намагаючись зупинити дії потерпілої, відштовхнула її руку, завдавши таким чином останній один удар в обличчя. В наступному свідок разом з обвинуваченою пішли, а потерпіла, наздогнавши їх на середині переходу до метро, намагалась зняти обвинувачену на відео, тоді остання вибила телефон з рук потерпілої. Після цього, свідок разом з ОСОБА_4 наздогнали своїх друзів та всі разом на таксі поїхали з місця події. Також свідок ОСОБА_13 повідомила, що коли вони з ОСОБА_4 піднімались до виходу з метро, за ними йшов невідомий чоловік, який вимагав зупинитись та казав, що викличе поліцію, але вони на його зауваження не відреагували.

Свідок ОСОБА_17 надав покази за змістом яких він 21.07.2022 р. близько 20-30 год., спускаючись у підземний перехід станції метро «Академмістечко» в м. Києві зустрів компанію людей (дві дівчини - обвинувачена ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та два хлопця), обвинувачена сказала «давайте швидше». Пройшовши далі, побачив потерпілу, у якої була кров на обличчі, та яка повідомила, що її вдарила дівчина. Тоді на виході з підземного переходу свідок наздогнав компанію з молодих людей та просив їх не їхати, повідомляв, що викличе поліцію, але обвинувачена сказала йому не втручатись у дану ситуацію, а то він також отримає по обличчю, надалі вказана компанія сіла у таксі та згодом поїхала з місця події. Інших сторонніх осіб біля вищевказаної компанії молодих людей свідок не бачив. Видимих тілесних ушкоджень на обличчі обвинуваченої не було.

В судовому засідання були допитані свідки сторони захисту, а саме:

Свідок ОСОБА_14 надав покази за змістом яких влітку 2022 року, перебуваючи на станції метро «Академмістечко» в м. Києві, почув крики та побачив конфлікт між потерпілою та обвинуваченою, в ході якого потерпіла намагалась зупинити обвинувачену ОСОБА_4 , щоб зафіксувати на відео її обличчя за допомогою свого телефону, а обвинувачена, в свою чергу, вибила телефон з рук потерпілої. У потерпілої ОСОБА_11 був розбитий ніс, а на обличчі обвинуваченої ОСОБА_4 була подряпина. Надалі обвинувачена почала тікати та разом зі своєю компанією, особи з якої у конфлікт не втручались, сіла у таксі. Свідок наздогнав її, щоб з`ясувати, що трапилось, на що вона пояснила, що потерпіла поводила себе неадекватно, та надалі вони обмінялись номерами телефонів на той випадок, якщо необхідно буде підтвердити обставини події.

Свідок ОСОБА_19 надав покази за змістом яких, він з ОСОБА_4 були колегами по роботі, в липні 2022 він разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та знайомим на ім`я ОСОБА_20 прямували до станції метро «Академмістечко» в м. Києві, він з ОСОБА_20 йшли попереду, а дівчата від них відставали. Спустившись у метро, побачив як ОСОБА_4 прискореним шагом направлялась до них, а за нею бігла потерпіла, розмахуючи телефоном перед обличчям ОСОБА_4 , намагаючись зняти її на відео, під час цього потерпіла хотіла розвернути обвинувачену до себе, взявши ОСОБА_4 рукою за плече, тоді обвинувачена відмахнулась та вибила телефон з рук потерпілої та він впав на підлогу. Надалі свідок разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та знайомим на ім`я ОСОБА_20 направились до виходу зі станції метро, в цей час їх наздогнав невідомий хлопець та вимагав зупинитись, говорив, що викличе поліцію. На що вони не відреагували, оскільки даний хлопець поводив себе агресивно. Обвинувачена розповідала, що потерпіла намагалась вручити її якійсь папірець, роблячи зауваження, щоб вона не смітила, під час чого виникла сутичка. Свідок не бачив, щоб обвинувачена наносила потерпілій тілесні ушкодження. Наступного ранку помітив, що у ОСОБА_4 на обличчі була подряпина. Також свідок повідомив, що чув як ОСОБА_4 розповідала слідчому,що потерпіла порвала їй босоніжки, обвинувачена просила, що б у неї також прийняли заяву про те, що їй були завдані тілесні ушкодження та зіпсовано речі (взуття), але слідчий цого не зробив.

Оцінюючи зазначені вище докази, кожний окремо, відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 94, 98, 99 КПК України, суд вважає, що відомості, які вони містять, є допустимими доказами, оскільки під час досудового розслідування вони отримані в порядку встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Крім того, вони також є належними доказами, оскільки прямо підтверджують існування фактів та обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для даного кримінального провадження та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд, оцінюючи в сукупності надані в судовому засіданні показання потерпілої ОСОБА_11 , показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , які є послідовними та логічними і не є суперечливими та, відповідно, не викликають сумнівів, а також, досліджені та оголошені у судовому засіданні докази, сприйняті безпосередньо судом під час судового розгляду, суд вважає, що вину обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення - доведено, і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Водночас, суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_13 в частині того, що обвинувачена ОСОБА_4 , намагаючись зупинити дії потерпілої, відштовхнула руку останньої, завдавши таким чином потерпілій один удар в обличчя, оскільки вони спростовуються показами потерпілої ОСОБА_11 та висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи № 042-885-2022 від 01.08.2022.

Покази обвинуваченої ОСОБА_4 щодо того, що вона не мала умислу завдати потерпілій тілесних ушкоджень, а ненавмисно ударила останню в ніс під час того, як відштовхувала її руку з візиткою, суд сприймає критично, оскільки вони повністю спростовуються доказами, що були досліджені безпосередньо у судових засіданнях, тому суд розцінює їх як версію захисту та намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Про умисел дій обвинуваченої на нанесення потерпілій тілесних ушкоджень свідчить, зокрема, кількість завданих ударів (два) та поведінка обвинуваченої під час та після вчинення кримінального проступку, зокрема, обвинувачена, незважаючи на те,що у потерпілої йшла з носа кров, не пересвідчилась чи потребує остання медичної допомога, а натомість намагалась втекти з місця події.

З огляду на викладене, дії обвинуваченої ОСОБА_4 повністю охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_4 не повідомлена в законний спосіб про підозру у даному кримінальному провадженні спростовуються повідомленням про підозру у вчиненні кримінального проступку від 31.08.2022, згідно якого старший дізнавач сектору дізнання відділу поліції №2 Святошинського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_21 повідомив ОСОБА_4 про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Дане повідомлення про підозру було погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та вручене ОСОБА_4 31.08.2022 о 14-05 год. разом з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки, про що свідчить підпис останньої (т.1 а.с. 120 -122). Належних та допустимих доказів тому, що ОСОБА_4 16.08.2022 було вручено у передбачений КПК України спосіб повідомлення про підозру у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, матеріали кримінального провадження не містять.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії кримінального проступку, особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, не працює, раніше не судима, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення як обвинуваченою, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень, є призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт. При цьому, обмежень, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, судом не встановлено.

Потерпілою ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди у розмірі 11 450 грн., моральної шкоди в розмірі 30 000 грн., що завдана внаслідок кримінального правопорушення, а також витрат на правову допомогу на загальну суму 28 800 грн.

Потерпіла ОСОБА_11 заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_4 цивільний позов не визнала в повному обсязі.

Вислухавши доводи цивільного позивача та відповідача, а також вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_11 виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільній позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За загальним правилом, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1, п.2 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як установлено в ході судового розгляду, потерпілою ОСОБА_11 було понесено матеріальні збитки, пов`язані із лікуванням та здійсненням ремонту мобільного телефону на загальну суму 11 450 грн., що підтверджується актами наданих послуг ТОВ «Гармонія краси» від 24.07.2022, від 25.07.2022, гарантійним талоном №000000292 від 26.07.2022, накладною № 000000323 від 26.07.2022 (а.с.44-47).

Крім цього, враховуючи, що позивач ОСОБА_11 зазнала душевних страждань та переживань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї з боку ОСОБА_4 , що виразились у фізичному болі, пережитому емоційному стресі, порушені нормальних життєвих зв`язків, факт чого підтверджується наявними в справі належними та допустимими доказами, суд, беручи до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, керуючись вимогами розумності та справедливості, вважає за необхідне та достатнє стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача 15 000 грн. на відшкодування завданої останній моральної шкоди.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд керується наступними положеннями закону.

Відповідно до ч.2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Матеріалами підтверджується надання адвокатом ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_11 правничої допомоги у кримінальному провадженні на загальну суму 28 800 грн.00 коп., а саме: копією договору №33/22 від 05.09.2022 про надання правової допомоги від 05.09.2022, копією рахунку - фактири №5 від 05.09.2022 на суму 9000 грн., копією квитанції від 07.09.2022 на суму 9000 грн.,копією меморіального ордеру від 07.09.2022 № @2PL885657, копією акту №5 виконаних робіт (надання послуг) від 13.09.2022, копією рахунку - фактури № 6 від 26.09.2022 на суму 3600 грн., копією квитанції від 26.09.2022 на суму 3600 грн.,копією меморіального ордеру від 26.09.2022 № @2PL374696, копією акту №5 виконаних робіт (надання послуг) від 26.09.2022,копією рахунку - фактири №8 від 05.10.2022 на суму 3600 грн., копією квитанції від 07.10.2022 на суму 3600 грн.,копією меморіального ордеру від 07.10.2022 № @2PL889392, копією акту №8 виконаних робіт (надання послуг) від 05.10.2022,копією рахунку - фактури № 9 від 13.10.2022 на суму 3600 грн., копією квитанції від 13.10.2022 на суму 3600 грн., копією меморіального ордеру від 13.10.2022 № @2PL022216, копією акту №9 виконаних робіт (надання послуг) від 13.10.2022,копією рахунку - фактури № 11 від 07.11.2022 на суму 3600 грн., копією квитанції від 07.11.2022 на суму 3600 грн., копією меморіального ордеру від 07.11.2022 № @2PL194234, копією акту №11 виконаних робіт (надання послуг) від 07.11.2022,копією рахунку - фактури № 13 від 05.12.2022 на суму 1800 грн., копією квитанції від 06.12.2022 на суму 1800 грн., копією меморіального ордеру від 06.12.2022 № @2PL156604, копією акту №13 виконаних робіт (надання послуг) від 05.12.2022,копією рахунку - фактури № 2 від 02.02.2023 на суму 1800 грн., копією квитанції від 02.02.2023 на суму 1800 грн., копією меморіального ордеру від 02.02.2023 № @2PL803827, копією акту №2 виконаних робіт (надання послуг) від 02.02.2023,копією рахунку - фактури № 5 від 05.04.2023 на суму 1800 грн., копією квитанції від 05.04.2023 на суму 1800 грн., копією меморіального ордеру від 05.04.2023 № @2PL405321, копією акту №5 виконаних робіт (надання послуг) від 05.04.2023.

З огляду на викладене, з ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь потерпілої ОСОБА_11 здійснені останньою документально підтверджені процесуальні витрати на правову допомогу в загальному розмірі 28 800 грн.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, які становлять 1998 грн. 00 коп. (висновок експерта від 01.08.2022 № 042-885-2022).

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч.1 ст.125, ст.ст.50, 65- 67 КК України, ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 11 450 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп. заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 28 800 (двадцять вісім тисяч вісімсот) грн., 00 коп. витрат на правову допомогу.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, які становлять 1998 грн. ( одна тисяча дев`ятсот дев`яносто вісім грн..) 00 коп..

Речові докази: CD -R диск з відеоматеріалами події, що мала місце 21.07.2022 за адресою: м. Київ, пр. Академіка Палладіна поблизу входу до підземного переходу станції метро «Академмістечко», - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1