Дата документу 09.04.2024Справа № 554/2808/24
Провадження № 1-кс/554/3584/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесенні відомостей до ЄРДР, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 27.02.2024 у порядку ст. 303 КПК України. У скарзі заявник посилається на те, що він направив заяву до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, в порядку ст. 214 КПК України. На даний час відомості до ЄРДР не внесені.

У судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність.

У судове засідання уповноважена особа ТУ ДБР, розташованого м. Полтаві, не з`явилася.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарзі.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18 слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР, затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139. Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Встановлено, що ОСОБА_3 27.02.2024 року направив на електронну адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, заяву про вчинення кримінальних правопорушень.

Як слідує зі змісту скарги, ОСОБА_3 в період часу з 25.01.2024 по 22.02.2024 року проходів військово-лікарську комісію в Військо-лікарської комісії Військово-медичний клінічний центр Східного регіону (ВЧ НОМЕР_1 ). Під час проходження ВЛК він помітив численні порушення порядку здійснення військово-лікарської експертизи, встановленого «Положенням про ВЛЕ в ЗСУ».

Заявник ОСОБА_3 вбачає системність зловживань та протиправних дій проти військовослужбовців, життя та здоров`я військовослужбовців, правового порядку України та завдання матеріальних збитків. Він також не виключає попередньої змови членів ВЛК ВКМЦ Східного регіону (ВЧ НОМЕР_1 ). Тож заявник вбачає ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 135, 356, 364, 365, 366, 367, 369-2, 396, 425, 426, 426-1 КК України.

Проаналізувавши заяву ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що вона за своїм змістом і суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містять конкретних та достатніх даних про можливе вчинення особами кримінальних правопорушень, передбачених певними статтями КК України, тобто сукупність обов`язкових ознак конкретного злочину, які дозволяють відмежовувати таке діяння від інших правопорушень, що не становлять суспільної небезпеки.

Твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення має занадто загальний, абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати таке діяння саме як кримінальне правопорушення.

Доводи звернення про вчинення кримінальних правопорушень є припущеннями, які не ґрунтуються на фактичних даних.

Натомість, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Так, у ході аналізу поданої заяви та скарги, слідчим суддею не встановлено відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення вказаного кримінального правопорушення, а заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування.

Заява ОСОБА_3 від 27.02.2024 року не відповідає вимогам п. 4 ч.5 ст. 214 КПК України, зокрема, не містить короткий виклад обставин, що можуть свідчить про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, у поданій заяві ОСОБА_3 відсутні вагомі обставини вчинення службовими особами ВЛК ВКМЦ Східного регіону (ВЧ НОМЕР_2 ) дій, які б містили хоча б загальні ознаки об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. ст. 135, 356, 364, 365, 366, 367, 369-2, 396, 425, 426, 426-1 КК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1