ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/823/24

Провадження № 1-кп/210/369/24

17 квітня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 вересня 2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001777 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, директор ТОВ «Будінвест-Компанія», одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 04.09.2023 о 13:35 годин по сухому асфальтному покриттю вул. Криворіжсталі в Металургійному районі м. Кривого Рогу, під керування водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухався автомобіль «Seat Leon», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 17.09.2019 належить ОСОБА_8 .

За напрямком руху водія ОСОБА_4 перед частиною дороги вул. Криворіжсталі де організовано односторонній рух в напрямку пр. Металургів встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», який зобов`язував водія ОСОБА_4 перед виїздом на проїзну частину вул. Криворіжсталі дати дорогу учасникам дорожнього руху, що рухались по ній. У цей же час по проїзній частині вул. Криворіжсталі з боку вул. Тбіліська в напрямку пр. Металургів рухався мотоцикл «Geon X-road 250» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з малолітнім пасажиром ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У ході подальшого руху водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, виїжджаючи з прилеглої проїзної частини не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух через проїзну частину вул. Криворіжсталі, яка є головною дорогою, не дав дорогу мотоциклу «Geon X-road 250», чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б) і д), 10.2 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, згідно з якими:

1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;

2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

10.2 «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.»;

«Дорожній знак 2.1 «Дати дорогу.»

Діючи з кримінальною протиправною недбалістю, внаслідок порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Seat Leon», допустив зіткнення з мотоциклом «Geon X-road 250».

Під час ДТП малолітній пасажир мотоциклу «Geon X-road 250» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, у вигляді: забійна рана в області тім`я в 4 см та 7 см від серединної лінії ліворуч, відкритий перелом лівої тім?яної кістки, великого крила клиноподібної кістки ліворуч, струс головного мозку; закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням, закритий перелом ліктьового відростка лівої ліктьової кістки, закритий перелом голівки основної фаланги 5 пальця лівої кисті без зміщення, перелом основи 1 п`ястної кістки правої кисті без зміщення, закритий перелом голівки основної фаланги 5 пальця лівої кисті без зміщення, перелом основної фаланги 3 пальця лівої стопи без зміщення, обширні рани на тильній поверхні правої кисті в області 2-3 п`ясткових кісток та 2-го пальця правої кисті, по внутрішній поверхні нижньої третини правої гомілки, садна в лопаточній області ліворуч, по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, в поперековій області ліворуч, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, П.2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.

Між порушенням водієм ОСОБА_4 п.п. 2.3 б) і д) та 10.2 Правил дорожнього руху України та наслідками спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень є прямий причинний зв`язок.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Зазначив, що матеріальну та моральну шкоду відшкодував в повному обсязі. Просив не позбавляти його права керування транспортним засобом.

ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.

Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Обвинувачений та захисник, кожен окремо, дане клопотання підтримали.

Представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 в судовому засіданні просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України, також просила не позбавляти обвинуваченого посвідчення водія. Зазначила, що претензій морального та матеріального характеру не має.

Представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 надала до суду розписку про відшкодування їй матеріальної шкоди у розмірі 2000 доларів США.

Також, ОСОБА_9 надав до суду розписку про про те, що не має до обвинуваченого ОСОБА_4 претензій матеріального та морального характеру.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів, які стосуються речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Згідно з частиною 5 статті 12 КК України вчинений ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Як вказує законодавець у ст. 50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом встановлено щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, місце дорожньо-транспортної пригоди не залишав, матеріальну та моральну шкоду потерпілому відшкодувала, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував і не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно, вину визнав.

Згідно досудової доповіді від 16.04.2024 року, складеної відносно ОСОБА_4 , орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми «Касандра» від 15.04.2024 року рівень вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 розцінюється як СЕРЕДНІЙ.

Згідно висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2190, 04 вересня 2023 року о 19-10 годин ОСОБА_4 не перебував у стані сп`яніння (Т. 1 а.с.76).

Враховуючи викладені дані про особу винного, усі обставини справи, суд приходить до висновку, призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, при цьому враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, що спричинило тяжкі тілесні ушкодженняпотерпілому, матеріальну шкоду потерпілому відшкодовував, що свідчить про наявність у нього щирого каяття, потерпілий не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, за вказаних обставин, суд, вважає необхідним призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст.286 України.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання згідно положень ст. 75 КК України, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого ОСОБА_4 права керування транспортними засобами та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 зі змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд бере до уваги, що обвинувачений активно сприяв в розкритті злочину,внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, малолітньому ОСОБА_6 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, на момент винесення вироку матеріальні збитки потерпілій відшкодовані у повному обсязі, потерпіла претензій до обвинуваченого не має, крім того, обвинувачений використовує транспортний засіб для роботи, тому, суд приходить до висновку про відсутність необхідності призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України.

Суд вважає, що призначення такого покарання є справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання скоєння ним правопорушень у сфері безпеки руху в майбутньому.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-23/12778-ІТ від 26.12.2023 року у розмірі 1514,56 грн, відповідно до статті 124 КПК слід стягнути з обвинуваченого.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування даного кримінального провадження запобіжний захід не обирався, суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 вересня 2023 року, на автомобіль транспортний засіб - автомобіль «Seat Leon» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 17.09.2019 видане ТСЦ 1248, належить ОСОБА_8 , шляхом заборони власнику, уповноваженим ним особам, а також іншим особам, у користуванні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, в тому числі за довіреністю, відчуження, розпорядження та використання, який ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2023 року скасовано частково, змінено його місце зберігання та передано його для подальшого користування власнику ОСОБА_8 - скасувати.

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13вересня 2023 року, на транспортний засіб - мотоцикл «Geon X-road 250» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 05.04.2022 видане ТСЦ 1243, належить ОСОБА_9 , шляхом заборони власнику, уповноваженим ним особам, а також іншим особам, у користуванні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, в тому числі за довіреністю, його відчуження, розпорядження та використання - скасувати.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного призначеного покарання у вигляді позбавлення воліз випробуванням, строком тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, відповідно до ст. 76 ч. 3 п. 2 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосований ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 вересня 2023 року (справа № 216/5872/23, пр. 1-кс/216/2410/23), якою накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль «Seat Leon» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 17.09.2019 видане ТСЦ 1248, належить ОСОБА_8 , шляхом заборони власнику, уповноваженим ним особам, а також іншим особам, у користуванні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, в тому числі за довіреністю відчуження - скасувати.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосований ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2023 року (справа № 216/5872/23, пр. 1-кс/216/2409/23), якою накладено арешт на транспортний засіб - мотоцикл «Geon X-road 250» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 05.04.2022 видане ТСЦ 1243, належить ОСОБА_9 , шляхом заборони власнику, уповноваженим ним особам, а також іншим особам, у користуванні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, в тому числі за довіреністю, його відчуження, розпорядження та використання - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль «Seat Leon», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 17.09.2019 належить ОСОБА_8 , який згідно розписки від 06.11.2023 року переданий на зберігання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - після набрання вироком законної сили дозволити власнику відчужувати та розпоряджатись майном на власний розсуд;

- мотоцикл «Geon X-road 250» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зберігається на території спеціального майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів при територіальному відділенні КРУП ГУНП - після набрання вироком законної сили повернути власнику дозволивши відчужувати, розпоряджатись та користуватись майном на власний розсуд.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України:

- 1514,56 гривень (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень п`ятдесят шість копійок) за проведену судову інженерно-транспортну експертизу № СЕ-19/112-23/12778-ІТ від 26.12.2023 року.

Матеріали кримінального провадження № 0001777 від 05 вересня 2023 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/823/24, провадження № 1-КП/210/369/24.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1