Провадження № 1-кс/344/4265/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківська скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою, вимогами якої просить скасувати постанову слідчого СВ Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 05.08.2019 про закриття кримінального провадження № 0004206 від 21 листопада 2018 року.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, скаржник покликається на те, що слідчою слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004206 від 21.11.2018. Він є потерпілим у кримінальному провадженні № 0004206. 10 січня 2024 року він подав клопотання про надання інформації у кримінальному провадженні та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, на яке не отримав відповіді. 26 лютого 2024 року ним подано до Івано-Франківського міського суду скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягала у ненаданні відповіді на клопотання. 07 травня 2024 року слідчий суддя Івано-Франківського міського суду ухвалила рішення у справі № 344/3550/24 про відмову у задоволенні скарги від 26.02.2024. Із ухвали суду випливає, що станом на час розгляду даної справи стадія досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21 листопада 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, закінчена. Відтак, слідчий суддя не має процесуальної можливості розглядати скаргу після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Також в ухвалі зазначено, що у матеріалах кримінального провадження № 0004206 знаходиться лист заступника начальника СВ Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 10 січня 2024 року за № Б-6, в якому йдеться про те, що кримінальне провадження № 0004206 закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України. Заявник може ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, попередньо зателефонувавши до ОСОБА_6 та узгодивши з нею дату та час ознайомлення. Однак він, як потерпілий, зазначеного листа від 10 січня 2024 року за № Б-6 не отримував. Після проголошення повного тексту ухвали суду від 07.05.2024 він звернувся до слідчої ОСОБА_7 . З матеріалами кримінального провадження ознайомився 20 травня 2024 року, що підтверджується його власноручним записом на листі від 10 січня 2024 року за № Б-6. В цей же день він отримав копію листа від 10 січня 2024 року за № Б-6 та копію постанови про закриття кримінального провадження № 0004206. В матеріалах кримінального провадження знаходиться лист без номера та дати про те, що на його адресу нібито була направлена копія постанови про закриття кримінального провадження. Однак такого листа та постанови він не отримував. В матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що лист був відправлений на його адресу, або отриманий мною по пошті чи в інший спосіб. Таким чином, він отримав постанову про закриття кримінального провадження № 0004206 лише 20.05.2024 року. Тому строки оскарження постанови про закриття кримінального провадження мною не пропущені та спливають 30 травня 2024 року.

Скаржник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена безпідставно та підлягає скасуванню.

Зазначає, що 20 листопада 2018 року, приблизно о 14 годині, біля будинку АДРЕСА_1 невідомі особи безпричинно, з особливою зухвалістю вчинили хуліганські дії щодо нього. В результаті злочинних дій, із застосуванням газового балончика з невідомою хімічною речовиною, йому спричинені тілесні ушкодження. В цей же день до Івано-Франківського міського відділу поліції поступила інформація з Івано-Франківської обласної лікарні та його заява. З 20 по 28 листопада 2018 року він перебував на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській ОКЛ, де був поставлений діагноз: Хімічний опік рогівки першого-другого ступеня обох очей. У постанові про закриття кримінального провадження слідчий вказав, що у діях невстановлених осіб відсутній склад злочину, оскільки діяння, яке вони вчинили, є малозначним і не становить суспільної небезпеки. Такий висновок надумай тому, що дії невстановлених слідством осіб являють підвищену суспільну небезпеку, вчинені з хуліганських мотивів, були направлені на нанесення шкоди його здоров`ю та створювали реальну загрозу для його здоров`я. Лише своєчасне звернення до лікувальної установи та лікування протягом 7 днів запобігли ускладненням. Також слідчий навіть не встановив, які хімічні засоби використовувалися правопорушниками для нанесення ушкоджень.

Покликаючись на Постанову Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» скаржник вважає, що дії невстановлених осіб повинні були кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, яка передбачає відповідальність за тяжкий злочин. Незважаючи на зазначене, слідчий кваліфікував дії невстановлених осіб за ч. 1 ст. 125 КК України.

Скаржник зазначає, що 22 листопада 2018 року він подав скаргу до прокуратури на бездіяльність слідчого. Листом від 03.12.2023 заступник прокурора ОСОБА_8 повідомив, що 30.11.2018 процесуальним керівником в порядку ст. 36 КПК України слідчому надано детальні письмові вказівки. Під час ознайомлення з матеріалами провадження 20.05.2024 встановлено, що ці вказівки відсутні. Також прокурор повідомляв, що остаточна кваліфікація діяння буде надана слідчим з урахуванням добутих доказів. Однак жодних доказів у провадженні крім показань свідка ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_3 та висновку судово-медичної експертизи немає. Кваліфікація діяння визначена неправильно. З матеріалів провадження зникли надані ним докази та документи. Після завершення лікування він надав слідчому записи з відеокамери, яка розташована на будинку АДРЕСА_1 . Записи були отримані у встановленому законом порядку. Про надання слідчому цих записів він зазначав у скарзі прокурору від 22 листопада 2018 року. На відеозаписі зафіксовано, що особи, які вчинили хуліганські дії, безпідставно провокували його на конфлікт, однак він жодним чином не реагував на їх дії та не давав підстав для вчинення відносно нього насильницьких дій. З відеозапису слідує, що чоловік у помаранчевій куртці, який безпосередньо завдав йому тілесні ушкодження, завчасно, до початку спілкування, дістав з сумки балончик з речовиною, підійшов до машини, намагався спровокувати конфлікт та чекав зручного моменту для розпилення хімічної речовини. Мета зазначених осіб очевидна хуліганські дії, направлені на завдання йому сильного болю та нанесення тілесних ушкоджень, адже вони розпилюють речовину прямо в очі з дуже близької відстані, приблизно 20 см. Також із запису слідує, що хулігани діють спільно. Однак сам відеозапис, запит на відеозапис, акт отримання інформації у матеріалах провадження відсутні.

Ним надано слідчому ксерокопії фотографій з телефону його дружини, на яких зафіксована особа, яка нанесла йому ушкодження. Ці документи також відсутні у матеріалах провадження. Відсутні запити на отримання записів з камер відеоспостереження ПК «Муніципальна варта». Відсутні усі відповіді на запити слідчого щодо записів з камер відео спостереження, розташованих у місті за маршрутом слідування осіб, які вчинили хуліганські дії. У протоколі додаткового допиту потерпілого, який був складений в кінці листопада 2018 року, він вказав адресу фактичного проживання одного із осіб, які вчиняли хуліганські дії та надав його фотографію. Однак ні протоколу ні зазначених матеріалів у матеріалах провадження немає.

Як зазначає скаржник, він надав для проведення судово-медичної експертизи свою медичну картку амбулаторного хворого за 1983-2018 роки. Також слідчий вилучив в ОКЛ картку стаціонарного хворого № 2387718. Після проведення експертизи обидві картки були повернуті з обласного бюро судово-медичної експертизи слідчому. Зазначене підтверджується листом 3/1553 за 01.03.2018. Однак ці картки йому і в лікувальний заклад не повернені. Під час закриття провадження слідчий не вирішив питання про долю цих документів та не зазначив де вони знаходяться на зберіганні. Поновити медичну документацію за період з 1983 року не можливо, що завдає йому істотної шкоди.

Скаржник вказує, що у матеріалах провадження відсутні будь-які процесуальні документи, які свідчать про те, що слідство проведено повно та об`єктивно, не вжиті заходи на встановлення осіб, які вчинили злочин.

Скаржник подав заяву про розгляд скарги без його участі. Просить задовольнити скаргу.

Уповноважений представник органу досудового розслідування не прибув у судове засідання.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України, в тому числі оскарження постанови про закриття провадження.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Встановлено, що слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004206 від 21.11.2018, за ч. 1 ст. 125 КК України.

У даному провадженні ОСОБА_3 є потерпілим.

Постановою слідчої слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 05.08.2019 року кримінальне провадження № 0004206 від 21.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів скарги, 10 січня 2024 року ОСОБА_3 подав клопотання про надання інформації у кримінальному провадженні та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, на яке не отримав відповідь, у якій зазначено про закриття кримінального провадження № 0004206 від 21.11.2018 (а.с. 15).

Скаржник ОСОБА_3 звертався до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, яка полягає у нерозгляді клопотання у кримінальному провадженні № 0004206 від 21 листопада 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2024 року у справі № 344/3550/24 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 (а.с. 33-34).

Як вказується в ухвалі слідчого судді від 09.04.2024, «на час розгляду даної справи стадія досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21 листопада 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, закінчена. Відтак, слідчий суддя не має процесуальної можливості розглядати скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, яка полягає у нерозгляді клопотання у кримінальному провадженні №0004206 від 21 листопада 2018 року, після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.».

Крім того, зазначено: «З матеріалів кримінального провадження №0004206 вбачається, що, згідно листа від 20 лютого 2024 року № Б-6/108/46/02-2024, заява ОСОБА_3 від 10 січня 2024 року за № Б-6 слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області розглянута. Кримінальне провадження №0004206 від 21 листопада 2018 року за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України 05 серпня 2019 року закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України. Заявник може ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, попередньо зателефонувавши до ОСОБА_6 та узгодивши з нею дату та час ознайомлення.».

Скаржник вказує, що він, як потерпілий, зазначеного листа від 10 січня 2024 року за № Б-6 не отримував. Після проголошення повного тексту ухвали суду від 07.05.2024 він звернувся до слідчої ОСОБА_7 .

З матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 ознайомився 20 травня 2024 року, що підтверджується його записом на листі від 10 січня 2024 року за № Б-6 (а.с. 31).

Таким чином, як слідує з матеріалів скарги, скаржник отримав постанову про закриття кримінального провадження №0004206 20.05.2024 року, а відтак строки оскарження постанови про закриття кримінального провадження не пропущені.

При розгляді даної скарги слідчий суддя звертає увагу на те, що при проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг перевірочних дій, достатніх, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором показань, речей і документів, що стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так вбачається, що слідчим під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0004206 від 21.11.2018, в порядку ст. 40 КПК України, не виконано у повному обсязі вимог названої статті, не вичерпано можливості отримання доказів по справі, не проведено належного досудового розслідування усіх обставин кримінального правопорушення.

Як слідує з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, у ній не в повній мірі обґрунтовано мотиви прийняття такої постанови, зокрема, які фактичні дані підтверджують правильність висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

У постанові від 05.08.2019 слідчий вказує тільки на допит потерпілого ОСОБА_3 , при цьому не зазначено які слідчі та процесуальні дії, крім допиту потерпілого, були проведені у даному кримінальному провадженні та на підставі чого, крім допиту потерпілого, зроблено висновок про відсутність в діянні осіб складу кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні Бєлоусов проти України зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю».

Відтак, в оскаржуваній постанові не наведено достатніх обставин, за яких слід дійти висновку про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження та не наведено чим вичерпані можливості отримання достатніх доказів.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова не відповідає частині п`ятій статті 110 Кримінального процесуального кодексу України, є передчасною, невмотивованою, доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження в цій частині є підставними.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини у повному обсязі, в залежності від встановлених даних прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке в будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів скаржника.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, а тому наявні підстави для скасування постанови.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчої СВ Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 05.08.2019 про закриття кримінального провадження № 0004206 від 21 листопада 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1