Справа № 950/3819/23
Номер провадження 1-кп/950/90/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000188 від 23.11.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин, Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, освіта середня, військовозобов`язаного, працюючого охоронцем ПФ «Ягуар» м. Суми, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України;

сторони кримінального провадження, присутні в судовому засіданні:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану, запровадженого з 05:30 год. 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого Указами Президента України продовжувався та триває до теперішнього часу, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

О 20 год. 00 хв. 20.11.2023 року, перебуваючи на законних підставах в квартирі АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 з метою незаконного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його не бачить власник майна та інші особи, умисно, таємно, взяв зі столу в кімнаті квартири банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_5 , виніс її з квартири та в подальшому розпорядився нею на власний розсуд.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 о 04 год. 53 хв. 21 листопада 2023 року, з метою незаконного збагачення та скоєння крадіжки чужого майна, скориставшись своєю обізнаністю з пін-кодом карти та допомогою іншої особи, яка не знала, що платіжна картка не належить ОСОБА_3 , шляхом викрадення з банкомату по вул. Сумська, 92 в м. Лебедин Сумської області грошових коштів, умисно, таємно, зняв з банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_5 , 2 000 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 1 ст. 357 КК України, так як він здійснив викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Також дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, так як він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що

19.11.2023 року, перебуваючи в торгівельному закладі допомагав ОСОБА_5 зняти гроші з його банківської картки, а о 20 год. 00 хв. 20.11.2023 року, перебуваючи в гостях у останнього в квартирі АДРЕСА_3 , діючи з метою незаконного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його не бачить власник майна та інші особи, він умисно, таємно, взяв зі столу в кімнаті квартири банківську картку АТ «Ощадбанк», відкриту на ім`я ОСОБА_5 , виніс її з квартири та в подальшому розпорядився нею на власний розсуд.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що о 04 год. 53 хв. 21 листопада 2023 року, діючи в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення та скоєння крадіжки чужого майна, знаючи пін-код картки ОСОБА_5 та скориставшись допомогою громадянина, який не був обізнаний, що платіжна картка не належить ОСОБА_3 , зняв в банкоматі по вул. Сумська, 92 в м. Лебедин Сумської області з банківської картки АТ «Ощадбанк», належної ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 2 000 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході дізнання та досудового слідства, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються, що дає можливість визнати винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України.

При визначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України згідно ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування частини завданих збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його стан здоров`я, матеріальний і сімейний стан та характеристику з місця проживання.

Призначаючи покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання пов`язане з позбавленням волі, в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, суд вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 70 КК України і призначивши покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та за ч. 1 ст. 357 КК України окремо, визначити йому остаточне покарання за сукупністю цих кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також, суд бере до уваги, що обвинуваченого можливо виправити і перевиховати без відбування покарання та вважає необхідним, застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування основного покарання з випробовуванням.

Також суд вважає необхідним застосувати п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України і покласти на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази:

-банківську картку АТ «Ощадбанк», видану на ім`я ОСОБА_5 та купюру номіналом 200 гривень, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , на думку суду, необхідно вважати повернутими власнику.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід у справі не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 349, 368, 370-371, 373-376 КПК України;

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 1 ст. 357 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Застосувати ч. 1 ст. 70 КК України і за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України, визначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити йому до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Застосувати п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України і покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази:

-банківську картку АТ «Ощадбанк», видану на ім`я ОСОБА_5 та купюру номіналом 200 гривень, передані на зберігання ОСОБА_5 , вважати повернутими власнику.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід у справі не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_6