ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: №639/4400/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 21-з/818/22/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: компенсація процесуальних витрат
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі заявника - ОСОБА_6 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме представника заявника ОСОБА_6 , належним чином повідомленої про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за заявою обвинуваченої ОСОБА_6 про компенсацію процесуальних витрат, сплачених за проведення експертиз у кримінальній справі №639/4400/19 за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.09.2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.09.2023 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно- господарських функцій, строком на 3 (три) роки та зі сплатою штрафу у дохід держави у розмірі 700 ( семисот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 11 900 гривень.

На підставі ч. 5 ст. 74, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного судом покарання за ч.2 ст. 367 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно -господарських функцій, строком на 3 (три) роки та зі сплатою штрафу у дохід держави у розмірі 700 ( семисот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 11 900 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 14338 (чотирнадцять тисяч триста тридцять вісім) грн. 64 коп. (к/п том №4 а.с. 5, 14, 15, 38).

На вказане судове рішення прокурор подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.09.2023 року задоволено, вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 08 2023 року скасовано, ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України та п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї, - закрито.

Вимоги заяви та узагальнені доводи особи, яка її подала.

24.04.2024 до апеляційного суду надійшла заява обвинуваченої ОСОБА_6 про компенсацію процесуальних витрат, сплачених нею за проведення експертиз у кримінальній справі №639/4400/19 за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.09.2023 року.

В обґрунтування своєї заяви обвинувачена ОСОБА_6 зазначає, що 04.09.2023 року нею було сплачено в рахунок відшкодування витрат, понесених органом досудового розслідування за проведення судових експертиз 14 338 грн. 64 коп. Оскільки кримінальне провадження відносно неї закрито, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності, то витрати необхідно відносити на рахунок держави. При цьому, заявниця посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 року (справа №598/1781/17) та постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 року (справа №203/241/17), в яких зазначається, що в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі, й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження відносно якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

На думку заявниці, ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, внаслідок чого, відповідно до ч.2 ст.122, ст.124 КПК України, витрати на проведення експертиз, в розмірі 14 338, 64 грн. не підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_6 та покладаються на державу. Крім того, прокурор не заявляв клопотання про компенсацію жодних процесуальних витрат.

Оскільки при постановленні ухвали судом апеляційної інстанції не вирішено питання щодо сплачених обвинуваченою ОСОБА_6 судових витрат ОСОБА_6 просить апеляційний суд постановити додаткове рішення, яким процесуальні витрати на проведення експертиз, в розмірі 14 338, 64 грн., віднести на рахунок держави та повернути їй сплачені нею кошти.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Заявник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Будь-яких заяв щодо неможливості розгляду справи за відсутністю заявника, не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши представлені матеріали заяви та проаналізувавши її доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів даної справи, ОСОБА_6 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.09.2023 року визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно- господарських функцій, строком на 3 (три) роки та зі сплатою штрафу у дохід держави у розмірі 700 ( семисот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 11 900 гривень.

На підставі ч. 5 ст. 74, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного судом покарання за ч.2 ст. 367 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно -господарських функцій, строком на 3 (три) роки та зі сплатою штрафу у дохід держави у розмірі 700 ( семисот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 11 900 гривень.

Також вказаним вироком вирішено питання щодо речових доказів відповідно до ст.100 КПК України та стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 14338 (чотирнадцять тисяч триста тридцять вісім) грн. 64 коп. (к/п том №4 а.с. 5, 14, 15, 38).

Вказаний вирок був оскаржений прокурором, внаслідок чого, його було скасовано, а ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України та п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження щодо неї.

Як вбачається з наданої ОСОБА_6 платіжною інструкцією № 0.0..1 від 04.09.2023 р., заявницею після ухвалення судом першої інстанції 04.09.2023 року вироку, до набрання ним законної сили, в той же день, 04.09.2023 року, в порядку виконання цього вироку, було сплачено на рахунок Казначейства України судові витрати за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні відносно неї у сумі 14 338, 64 грн.

При цьому, під час розгляду справи в апеляційному суді, обвинувачена ОСОБА_6 не вказувала на те, що нею, 04.09.2023 року, до набрання вироком законної сили, було сплачено судові витрати за проведення експертиз, на виконання вироку Жовтневого районного суду м. Харова від 04.09.2023 року, клопотання про повернення їй сплачених нею судових витрат, під час апеляційного розгляду не заявляла.

Питання щодо процесуальних витрат, відповідно до вимог ст.ст.126, 368 КПК України, вирішує суд у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.532 КПК України, вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

При цьому, відповідно до вимог ст.533 КПК України, обов`язковому виконанню підлягають вирок або ухвала суду, які набрали законної сили в порядку, передбаченому ст.ст.534-536 КПК України.

Всі питання, які вирішуються судом під час виконання вироків визначені ст. 537 КПК України. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, відповідно до ч.5 ст.534 КПК України, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

При цьому, винесення апеляційним судом додаткового рішення, про яке просить заявниця у своїй заяві, чинним КПК України, не передбачено.

Внаслідок цього, заявниця, в передбаченому чинному КПК України порядку, має процесуальну можливість звернутись до суду першої інстанції з відповідним клопотанням.

З огляду на викладене, колегія суддів, не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_6 .

Керуючись ст.7, ч.6 ст.9, 118, 122, 124-126, 368, 369, 372, 374, 418, 532, 533-537 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву обвинуваченої ОСОБА_6 , звільненої ухвалою Харківського апеляційного суду від 28.09.2023 року від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України та відносно якої закрито кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, про компенсацію про процесуальних витрат, сплачених за проведення експертиз, у розмірі 14 338 грн. 64 коп., - залишити без задоволення.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4