Провадження № 1-кс/947/4527/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника власника майна ГО «Спільна справа України» адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000372 від 24.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000372 від 24.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою забезпечення збереження вилученого транспортного засобу, який може містити на собі слідову інформацію ДТП,просить накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події 24.03.2024 року, а саме на: автомобіль марки «Volvo XC90» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ГО «Спільна справа України», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 30.05.2023 ТСЦ 8047. Номер кузова YV1CZ91G831009549

Прокурор у судове засідання не з`явився, проте від прокурора ОСОБА_5 , до суду надійшла заява, в якій він просив клопотання задовольнити та розглянути у його відсутність.

У судове засідання з`явився представник власника майна ГО «Спільна справа України» адвокат ОСОБА_3 , який у задоволенні клопотання просив відмовити мотивуючи тим, що накладення арешту на вилучене майно не має потреби, так як усі необхідні слідчі процесуальні дії у зазначеному кримінальному провадженні за участю автомобіля органом досудового розслідування, з урахуванням мети сторони обвинувачення, яке викладено в клопотанні прокурора, наразі виконано. На його думку, подальше обмеження права власності є незаконним, а тому у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна немає необхідності.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Як вбачається з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України: «У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу».

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000372 від 24.03.2024року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 року, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Як вбачається з клопотання, 24.03.2024 приблизно о 15:00 годині на автомобільній дорозі Т-16-47 в межах с. Молодіжне, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовецьвійськової частини НОМЕР_3 , механік-мінометник), керуючи автомобілем марки «Volvo XC90» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись з м. Чорноморськ, Одеського району, Одеської області в напрямку с. Санжійка, Одеського району, Одеської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в межах проїзної частини, у зв`язку з чим останнього доставлено до Чорноморської лікарні, із діагнозом: політравма, відрив лівого куполу діафрагми, ЗЧМТ, епідуральна гематома.

Цього ж дня, 24.03.2024 року слідчим було проведено огляд місця ДТП, в ході якого було вилучено автомобіль марки «Volvo XC90» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 30.05.2023 ТСЦ 8047.

Автомобіль марки «Volvo XC90» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, гідно тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_2 належить ГО «Спільна справа України», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту приймання передачі № 4 ГО «Спільна справа України», в особі керівника ОСОБА_8 передала вищевказаний транспортний засіб військовослужбовцю ОСОБА_6 .

Слідчим суддею встановлено, що вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди ДТП та необхідні для подальшого проведення експертиз.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого від 25.03.2024 року, відповідно до якої вилучений під час огляду місця ДТП автомобіль визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження.

Також, автомобіль марки «Volvo XC90» реєстраційний номер НОМЕР_1 , містить на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних ушкоджень та в ході досудового розслідування виникає необхідність встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, проведення експертиз технічного його стану та транспортно-трасологічної експертизи, що в свою чергу спростовує доводи представника власника майна про те, що нібито усі необхідні слідчі процесуальні дії у зазначеному кримінальному провадженні за участю автомобіля органом досудового розслідування виконано.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди потрібне детальне дослідження вилученого транспортного засобу за участю спеціалістів в галузі автотехніки, що свідчить про наявність необхідності у його арешті.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що вилучений автомобіль п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні майна. В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню.

При цьому згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів , здійснюються на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих засобів».

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000372 від 24.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на: автомобіль марки «Volvo XC90» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ГО «Спільна справа України», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 30.05.2023 ТСЦ 8047. Номер кузова НОМЕР_4 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1