Провадження № 1-кс/947/5749/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000717 від 04.06.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Кілійського району Одеської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, на момент інкримінованого кримінального правопорушення займаючого посаду молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони Держаної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор», зареєстрованого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000717 від 04.06.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає про те, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 згідно наказу Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» № 70/ОС-20 від 20.08.2020 року був призначений на посаду молодшого інспектора ІІ категорії відділу режиму і охорони Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор», у спеціальному званні сержант внутрішньої служби, та в силу ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, постійно здійснює функції представника влади та у відповідності до ч. 3 ст. 18 КПК України і п. 1 Примітки до ст. 364 КК України, з моменту призначення на вказану посаду будучи службовою особою правоохоронного органу, відповідно до посадової інструкції має зобов`язання щодо підтримання службової дисципліни персоналу зміни; забезпечення нагляду, ізоляції і охорони ув`язнених (засуджених), дотримання ними встановленого законодавством порядку тримання під вартою та розпорядку дня; вжиття заходів щодо виявлення, попередження і припинення порушень режиму тримання та підтримання правопорядку в установі.

Відповідно до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, на території України до наркотичних засобів віднесено метадон та до особливо небезпечних наркотичних засобів віднесено канабіс.

Сторона обвинувачення зазначає про те, що ОСОБА_5 , діючи умисно, посягаючи на встановлені Законами України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», а також Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, відносини, що охороняють здоров`я населення України, будучи працівником правоохоронного органу, в силу чого обізнаний про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів на території України, та відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за наступних обставин.

Так, у невстановлену в ході досудового розслідування дату, але не пізніше 03.06.2023 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу - метадону та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу з метою їх збуту особам, які утримуються у ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», з якими в силу своїх службових обов`язків у нього є можливість контактувати.

В ході досудового розслідування, встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , який утримується в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» 03.06.2023 року приблизно о 10:13, використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_1 , здійснив вихідний дзвінок на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , який використовує не встановлена особа чоловічої статі та спілкуючись завуальовано використовуючи засоби конспірації та умовні позначання вказав на місце знаходження наркотичних засобів, спосіб їх упаковки до пачки з під цигарок та особу, яка повинна їх отримати на ім`я ОСОБА_8 .

Так, 03.06.2023 року приблизно о 12:51 ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання наркотичного засобу - метадону та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, діючи умисно знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці на території м. Ізмаїл Одеської області отримав на власний номер мобільного телефону НОМЕР_3 вхідний дзвінок від невстановленої в ході досудового розслідування особи, яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_4 та спілкуючись завуальовано використовуючи засоби конспірації та умовні позначання домовився про зустріч того ж дня.

В подальшому, 03.06.2023 року о 19:01 та о 19:11 на належний ОСОБА_5 номер мобільного телефону НОМЕР_3 надійшов вхідний дзвінок від невстановленої в ході досудового розслідування особи, яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_4 в ході якого інша невстановлена в ході досудового розслідування особа спілкуючись від імені ОСОБА_5 вказала місце свого знаходження за адресою: АДРЕСА_1 та роз`яснила місце залишення наркотичного засобу метадону та особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу.

Таким чином ОСОБА_5 03.06.2023 року у період часу з 12:51 по 19:11 придбав наркотичний засіб метадон загальною масою - 0,047 г. та особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою 16,89 г., які упаковані до полімерних згортків та поміщені до пачки з під цигарок та зберігав у невстановленому в ході досудового розслідування місці з метою їх подальшого збуту.

Продовжуючи свої умисні дії, маючи прямий умисел, з метою збуту наркотичного засобу метадону загальною масою - 0,047 г. та особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу загальною масою 16,89 г., особам, які тримаються під вартою в «Ізмаїльському слідчому ізоляторі», ОСОБА_5 будучи достовірно обізнаним про обов`язковість проведення працівниками ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» огляду осіб, які заходять на територію слідчого ізолятору, та їх речей, не бажаючи бути викритим у своїй протиправній діяльності, з метою приховування своєї злочинної діяльності вжив заходів щодо приховування наркотичного засобу метадону та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.

Так, ОСОБА_5 помістив пачку з під цигарок «Marlboro Red» у якій знаходились 3 (три) паперових конверти різного розміру з вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, паперовий згорток з кристалічною речовиною та дві упаковані білі таблетки круглої форми, які мали вміст наркотичного засобу - метадону до нагрудної кишені форменого одягу зеленого кольору та придав їм вигляду легального предмету, з метою переміщення їх на територію ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

В подальшому з метою виконання своїх службових обов`язків на території ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 приблизно о 06:57 04.06.2023 року, із заздалегідь прихованим у пачку з під цигарок «Marlboro Red» наркотичним засобом метадоном та особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, яка поміщена до нагрудної кишені форменого одягу зеленого кольору, діючи умисно, з метою його подальшого збуту, особам, що утримуються в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» прибув до КПП ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Незалежності (Суворова) 70, тобто до місця виконання своїх службових обов`язків.

У подальшому, продовжуючи свої умисні злочинні дії, направлені на збут наркотичного засобу метадону та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, особам, що утримуються в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», анкетні дані яких досудовим розслідуванням не встановлено, будучі впевненим, що вжив всіх заходів для приховування наркотичного засобу метадону та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу у пачці з під цигарок Marlboro Red» 04.06.2023 року о 06:57 зайшов на територію контрольно-пропускного пункту ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», надав службове посвідчення та пройшов на територію установи виконання покарань, після чого був оглянутий службовими особами ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» у порядку передбаченому Наказом Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14.06.2019 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» в результаті чого у нього було вилучено відповідно до висновку експерта № СЕ-19/116-23/11496-НЗПРАП від 28.07.2023 року особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс загальною масою 16,89 г. та наркотичний засіб - метадон загальною масою - 0,047 г.

Зазначений наркотичний засіб та особливо небезпечний наркотичний засіб включено до списку № 1 таблиці № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 року № 1890 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» обіг якого заборонено.

За викладених вище обставин, 26.04.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу та особливо небезпечного наркотичного засобу з метою їх збуту.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесяти тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

У судовому засіданні -

Прокурор оголосив подане клопотання, його вимоги підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, просила врахувати, що її підзахисний з пред`явленою підозрою погоджується, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний з пред`явленою йому підозрюваною погодився та щодо обрання йому запобіжного заходу підримав думку свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, повинна враховуватися тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 26.04.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу та особливо небезпечного наркотичного засобу з метою їх збуту.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Відповідно до п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується: протоколом огляду місця події від 04.06.2023 року; протоколом огляду відеозапису від 21.02.2024 року; протоколом огляду відеозапису від 18.08.2024 року; висновком судового експерта №СЕ-19/116-23/11496-НЗПРАП від 28.07.2023 року; протоколом про хід виконання оперативно-технічного заходу від 26.10.2023 року; протоколом про хід виконання оперативно-технічного заходу від 26.10.2023 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 17.04.2024 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 17.04.2024 року.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, а також те, що він проживає за межами міста, в якому проводиться досудове розслідування, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду.

Проте, слідчий суддя вважає, що відносно міцні соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_5 зменшують ризик його переховування.

Також, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні дані свідків, на показання яких сторона обвинувачення посилається в обґрунтування йому підозри та які в подальшому будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваним на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Проте, в частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиів, передбачених п. п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення такі ризики необґрунтовані, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, стороною обвинувачення не наведено які саме речі та документи може знищити підозрюваний та як саме останній може перешкоджати кримінальному провадженю, а тому приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування таких ризиків та про їх фактичну відсутність.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Попри вищевказані встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 для забезпечення його належної процесуальної поведінки впродовж досудового розслідування кримінального провадження, натомість, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину, не може бути єдиною підставою для застосування відносно неї виняткового та найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, слідчий суддя надає належну правову оцінку обставинам ймовірного вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, відомостям щодо особи підозрюваного, а саме: як встановлено в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, постійне місце проживання, а також з пред`явленою йому підозрою погоджується, що в сукупності, свідчить про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпеченню належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

При цьому, слідчий суддя наголошує на тому, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Зокрема, зобов`язання підозрюваного ОСОБА_5 не залишати приміщення власного домоволодіння цілодобово унеможливить вчинення ним дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування і суду, а також впливу на свідків.

В свою чергу покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в повній мірі забезпечуватиме належну процесуальну поведінку останнього.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який відповідно до ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому у задоволенні клопотання сторони обвинувачення слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194-196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000717 від 04.06.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 26.06.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 26.06.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки :

-прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1