Справа № 629/4466/23
провадження № 1-кс/632/51/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність начальника слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР (справа № 629/4466/23 Пр. № 1-кс/632/49/24), -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2024 року, згідно із протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями, до слідчого судді ОСОБА_1 надійшла заява слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність начальника слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

З заяви вбачається, що 15.04.2024 на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 11.03.2024 про скасування ухвали слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 03.11.2023, до Первомайського міськрайонного суду Харківської області повернулася справа № 629/4466/23.

Скарга ОСОБА_4 на бездіяльність начальника слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді, була розподілена слідчому судді ОСОБА_3 .

Ознайомившись з матеріалами скарги слідчим суддею було встановлено, що заявником є ОСОБА_4 , який є суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області у відставці.

Підставою самовідводу слідчий суддя зазначив п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки він тривалий час знайомий із заявником ОСОБА_4 , який раніше працював суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області та на даний час є суддею у відставці, до якого у нього склалося приязне відношення. Наявність зазначених обставин, на думку слідчого судді ОСОБА_3 , може свідчити про його заінтересованість та може викликати сумнів у стороннього спостерігача в неупередженості слідчого судді при розгляді даної справи та прийнятті рішення.

Заяву про самовідвід просив розглянути без його участі, оскільки всі доводи в її обґрунтування наведені у заяві про самовідвід

Заявник ОСОБА_4 (особа, якою подано скаргу) надав телефонограму про розгляд заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 за його відсутності. В телефонограмі зазначив, що заперечує проти задоволення заяви про самовідвід, підстави зазначені в заяві вважає самонадуманними, т.я. вже не працює суддею 8 років, окрім цього працював в іншому місті, знайомий із суддею ОСОБА_3 . поверхнево, як і з усіма суддями сусідніх міст, тісних чи дружніх стосунків не підтримував ніколи, окрім поважного ставлення як до колеги при зустрічі. Окрім цього зауважив, що при скасуванні ухвали слідчого судді ОСОБА_5 від 03.11.2023 Полтавський апеляційний суд не направляв справу до іншого складу суду, тому вважає, що справу повинен розглядати слідчий суддя ОСОБА_6 , який не прийняв рішення по скарзі, а лише залишив її без розгляду.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши доводи заяви слідчого судді ОСОБА_3 , врахувавши думку ОСОБА_4 , суд доходить такого висновку.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Це право належить до змісту такої засади кримінального провадження як доступ до правосуддя, закріпленої ст. 21 КПК України.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена у рішеннях по справах «Науменко проти України» №41984/98 від 09.11.2004 року «Білуха проти України» №33949/02 від 09.11.2006 року, «Мироненко і Мартенко проти України» №4785/02 від 10.12.2009 року, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності, у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (п. 66 рішення у справі «Мироненко та Мартиненко проти України»).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

У справі «Ветштайн проти Швейцарії» Європейський Суд з прав людини вказав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Разом з тим, ЄСПЛ наголошував на важливості не лише самої по собі безсторонності судді, але й враження щодо його безсторонності, або, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися, але й виглядати таким, що здійснюється» (п. 26 рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Крім того, згідно рішення Європейського Суду з Прав Людини у справі "Лауко проти Словатчини" будь який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи, тобто заявити самовідвід.

Законодавчим втіленням гарантій забезпечення безсторонності судді є правовий інститут відводу, який виключає участь судді у кримінальному провадженні за наявності певних обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Перелік цих обставин передбачений ст. 75, 76 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_3 , заявляючи самовідвід, керувався п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, наголошуючи на існуванні обставин (стосунків), які можуть викликати у незалежного спостерігача сумніви у його неупередженості, і ці стосунки мають таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Оцінюючи обґрунтованість заяви, слід враховувати те, що під час розгляду скарги слідчий суддя безпосередньо оцінює надані заявником докази, зокрема доводи, та оцінює наявність чи відсутність певних обставин, на підтвердження яких їх надано.

Наслідком цієї когнітивної діяльності судді, вочевидь, є формування у нього певних переконань чи висновків щодо цих обставин та їх доведеності, і у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви у тому, що зазначені переконання, із врахуванням того, що заявник та вказаний слідчий суддя знайомі та підтримують стосунки тривалий час, перешкоджатимуть судді об`єктивно та неупереджено приймати рішення.

За таких обставин, самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 у повній мірі відповідає п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, відповідно до якого суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи викладене, з метою унеможливлення будь-яких сумнівів в об`єктивності рішень слідчого судді ОСОБА_3 , його заява підлягає задоволенню, а а матеріали справи № 629/4466/23 (Пр. № 1-кс/632/49/24) передачі керівникові апарату для здійснення повторного автоматичного розподілу та визначення іншого головуючого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 75, 80, 107, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 629/4466/23 (Пр. № 1-кс/632/49/24) задовольнити.

Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від участі у розгляді справи № 629/4466/23 (Пр. № 1-кс/632/49/24) за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність начальника слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою після отримання заяви чи повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення.

Матеріали справи передати до канцелярії суду на автоматичний розподіл в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1