Справа № 489/4880/23
Кримінальне провадження №1-кп/489/549/24
УХВАЛА

30 квітня 2024 р. м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва, колегія суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретар судового засідання ОСОБА_4

Кримінальне провадження 0000234 від 03.05.23.

Обвинувальний акт про вчинення злочинів, передбачений ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 114-2 КК України, стосовно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Перевальськ Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, працює приладистом ДП "Укрхімтрансаміак", зі слів має двох неповнолітніх дітей, розлучений, не судимий, мешканець АДРЕСА_1

Сторони: прокурор ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 .

Мотивувальна частина

Прокурор заявив клопотання про продовженні існуючого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на збереження встановлених раніше ризиків: запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовження скоєння тотожних або скоєння інших злочинів проти держави, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином через не виявлення усіх його спільників та можливої участі в підривних діях в разі загострення військової обстановки.

Дані ризик обґрунтовані обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді довічного позбавлення волі, відсутністю стримуючих соціальних зв`язків.

Захисник з обвинуваченим просили вирішити клопотання на розсуд суду.

За змістом ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування або продовження запобіжного заходу є, зокрема, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, які зазначені в клопотанні прокурора.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

В свою чергу, ч. 6 ст. 176 КПК України встановлює, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-2 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Також у ч. 4 ст. 183 КК України передбачено, що під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2 Кримінального кодексу України.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню, вказаний у клопотанні прокурора, не доведений з посиланням на фактичні підстави такого висновку, спирається на роздуми щодо не виявлення спільників ОСОБА_5 , тобто є припущенням.

Тяжкість інкримінованих злочинів дає підстави для висновку, що обвинувачений матиме намір ухилитись від суду.

Інші ризики - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується - об`єктивно існують виходячи з суті пред`явленого обвинувачення, спрямованості злочину та не спростовані відповідною системою стримуючих чинників, у т.ч. наявністю батьків похилого віку, дітей.

Суд, виходячи з обставин обвинувачення, початкового етапу розгляду справи, та репутації обвинуваченого, вважає за передчасне позитивне вирішення питання про визначення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою, яке слід продовжити на строк 60 днів, тим самим задовольнивши клопотання прокурора.

Резолютивна частина

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до 28.06.2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до Миколаївського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3