справа № 361/2444/24
провадження № 1-кс/361/407/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської областi ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000702 від 10.03.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 345 КК України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого що має вищу освіту, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітніх осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2024 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло вказане клопотання в якому зазначено, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000702 від 10.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2024 близько 17 год 30 хв, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . В зазначений час до нього за вищевказаною адресою приїхала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення злочину, а саме, незаконного позбавлення волі останньої.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел підозрюваний ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконного позбавлення волі потерпілої ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, силоміць завів ОСОБА_7 до підвального приміщення вищевказаного будинку та зачинив двері, таким чином позбавивши потерпілу ОСОБА_7 можливості залишити підвальне приміщення.

Крім цього, коли потерпіла ОСОБА_7 , почала здійснювати активні дії, спрямовані на своє визволення з підвального приміщення вищевказаного будинку, а саме почала кликати на допомогу, підозрюваний ОСОБА_4 , з метою залякування потерпілої, щоб викликати у неї почуття страху, пригніченості, приниження, зламання її фізичного та морального опору, наніс близько семи ударів кулаком руки в обличчя потерпілої, внаслідок яких остання впала на матрац. В подальшому, з метою незаконного позбавлення волі шляхом утримання потерпілої ОСОБА_7 в підвальному приміщенні вказаного будинку, підозрюваний ОСОБА_4 зв`язав мотузками ноги потерпілої ОСОБА_7

11.03.2024 відомості про вчинення кримінального правопорушення (злочину) внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000705, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 10.03.2024, близько 18 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи в підвальному приміщенні будинку за адресою:

АДРЕСА_2 , разом із своєю дружиною - потерпілою ОСОБА_7 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел підозрюваний ОСОБА_4 , діючи умисно з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, посягнувши на суспільні інтереси, що забезпечують статеву недоторканість, користуючись відсутністю осіб, які б могли завадити вчиненню злочину, користуючись своїми фізичними перевагами вчинив із потерпілою ОСОБА_7 дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло останньої, з використанням своїх геніталій.

Так, 10.03.2024 відомості про вчинення кримінального правопорушення (злочину) внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000702, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у порушення додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. п. 2.8., 8.1., 8.2., 8.9 та глави 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, всупереч передбаченому законом порядку та без передбаченого законом дозволу, тобто у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, зберігав за адресою: АДРЕСА_2 , предмет зовні схожий на ручну уламкову оборонну гранату типу Ф-1, яка перебувала в бойовому положенні.

ОСОБА_4 не вжив жодних заходів щодо інформування правоохоронних органів про предмет зовні схожий на ручну уламкову оборонну гранату типу Ф-1, яка перебувала в бойовому положенні та не вчинив жодних дій щодо добровільної здачі вищевказаних предметів органам влади.

11.03.2024 відомості про вчинення кримінального правопорушення (злочину) внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000704, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2024 близько 23 год., точного часу досудовим розслідування не встановлено, заступник начальника управління КОРД в Київській області ОСОБА_8 , а також працівники підрозділу управління КОРД в Київській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , прибули на виклик за адресою: АДРЕСА_2 . Будучи при цьому одягнутими в однострій поліцейських з символікою поліції, спеціальними засобами та зброєю, для виконання своїх службових обов`язків, керуючись при цьому ст. 23 Законом України «Про Національну поліцію» та функціональними обов`язками.

В ході виконання своїх функціональних обов`язків перебуваючи за вказаною адресою в ході спілкування із ОСОБА_4 , останній неодноразово погрожував працівникам поліції предметом зовні схожим на ручну уламкову оборонну гранату типу Ф-1, яка перебувала в бойовому положенні.

11.03.2024 відомості про вчинення кримінального правопорушення (злочину) внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000706, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

11.03.2024, матеріали кримінального провадження №0000702 10.03.2024, об`єднано з матеріалами кримінального провадження №000704 від 11.03.2024, з матеріалами кримінального провадження № 000705 від 11.03.2024, з матеріалами кримінального провадження №000706 від 11.03.2024 та присвоєно номер з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000702.

В подальшому, 11.03.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованих кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 345 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_12 , щодо вчинення відносно останньої сексуального насильства; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 ; протоколом освідування особи з метою виявлення на тілі слідів кримінального правопорушення за участі потерпілої ОСОБА_12 ; довідкою огляду лікарем потерпілої ОСОБА_12 з Броварської КНП БКЛ; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_12 , а саме незаконне позбавлення волі; протоколом огляду в приміщенні Броварського РУП ГУНП в Київській області в ході якого вилучено спідню білизну ОСОБА_12 ; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який керуючись положеннями ст. 63 Конституції України відмовився від надання свідчень; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом прийняття заяви у ОСОБА_8 про погрозу вбивства відносно працівників УКОРД; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 ;

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 345 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні двох нетяжких та двох тяжких злочинів, та усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винним, а саме: за вчинення інкримінованого правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, позбавленням волі на строк від п'яти до десяти років; за вчинення інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, позбавленням волі на строк від трьох до семи років; за вчинення інкримінованого правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк; за вчинення інкримінованого правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, карається виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк. У зв`язку із викладеним ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу, свідків оскільки ОСОБА_4 підозрюється у кримінальному правопорушенні пов`язаному в тому числі із застосуванням насильства та може незаконно впливати на потерпілу, свідків, які надають показання щодо обстановки на місці події під час вчинення злочину, таким чином підозрюваний без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зможе впливати будь-яким чином (фізичний чи психологічний тиск) на потерпілу, свідків, щоб ті змінили показання, а підозрюваний ухилився від відповідальності у даному кримінальному провадженні. Також враховуючи той факт, що потерпіла у кримінальному провадженні являється дружиною підозрюваного, також двоє малолітніх дітей які являються свідками та мешкають разом із ОСОБА_4 , останній може змусити їх надавати неправдиві покази та може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі пов'язане із незаконним поводженням зі зброєю, бойовими припасами.

Застосування до підозрюваного будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримала та просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На думку прокурора, жоден інший більш м'який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, ураховуючи наявність обгрунтованої підозри та беручи до уваги що підозрюваний проживає разом з дітьми в будинку де відбувались інкриміновані правопорушення, що у разі застосування запобіжного заходу не пов'язаного з триманням під вартою збільшить ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.

Підозрюваний, в судовому засіданні проти обрання строку запобіжного заходу заперечив, просить відмовити в задоволенні заявленого прокурором клопотання зазначивши що, з підозрою він не згоден, твердження прокурора неправдиві а обставини викладені у клопотанні не відповідають дійсності, двері до підвального приміщення він не зачиняв, а відтак проти волі він нікого не утримував, окрім цього статевий акт вчинений за згоди з потерпілою, також додав що не погрожував поліцейським, оскільки він не до кінця зрозумів хто увірвався до його будинку, він захищав свою приватну власність та дітей.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію підозрюваного, зазначила що, ризики на які посилається прокурор у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання не обгрунтовані та не підтверджені належними та допустимими доказами, свідками значаться працівники поліції, підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відтак вважає що запобіжний захід у виді домашнього арешту буде таким що забезпечить дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього обов`язків.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

В п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.2007 ЄСПЛ зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". Термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000702 від 10.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 345 КК України.

В подальшому, 11.03.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованих кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 345 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Разом з тим, необхідно зауважити, що на цій стадії процесу слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повине вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень: за вчинення інкримінованого правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років; за вчинення інкримінованого правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, позбавленням волі на строк від трьох до семи років; за вчинення інкримінованого правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк; за вчинення інкримінованого правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, карається виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, разом з тим, як передбачено правовою позицією ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства .

Окрім цього, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу, свідків, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі підтвердження його вини, яку, на ряду з іншими доказами, можуть підтвердити потерпіла та свідки, що може спонукати його впливати на останніх з метою зміни показів на свою користь, при цьому підозрюваному відомі анкетні дані потерпілої, свідків, їх місця мешкання, оскільки вони з потерпілою являються подружжям також двоє малолітніх дітей які являються свідками та мешкають разом із ОСОБА_4 , отже перебуваючи на волі він може шляхом погроз, вмовлянь, підкупу незаконно вплинути на них з метою надання ними вигідних для себе показань.

Отже існує ймовірність того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого у клопотанні щодо існування цього ризику.

Крім того, з урахуванням викладених в повідомленні про підозру обставин скоєння кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , не виклюена ймовірність вчинення останнім іншого кримінального правопорушення. Про даний факт свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив протиправні дії, які вимагають значного рівня кримінальної рішучості і поставили під загрозу життя і здоров`я як потерпілої, так і інших оточуючих. Зазначене породжує обґрунтовані ризики, що ОСОБА_4 , перебуваючи не під вартою, здатний повторити такі ж кримінальні дії, які цього разу можуть закінчитися більш важкими наслідками, оскільки не володіє достатнім рівнем самоконтролю, стриманості та самоорганізації, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні твердження сторони захисту про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Доводи сторони захисту про те, що вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не підтверджені жодними належними доказами, і органом досудового розслідування не обґрунтовується неможливість запобігання вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, - слідчий суддя відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

При цьому, відхиляючи доводи захисника, слідчий суддя враховує і те, що навіть якщо підозрюваний ОСОБА_4 і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу чи свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім на даний час лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто до 09.05.2024 включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання з 11.03.2024.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1