№ 207/2472/24
№ 1-кп/207/272/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Кам`янське Дніпропетровської області в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000260 за звинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 та території України, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2110-ІX. Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ. Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022. затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ. Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023. затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 29І5-ІХ. Указом від 2 травня 2023 року № 254/2023. затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ. та Указом від 05 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ),продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

26.03.2024. приблизно о 13:00 годин, більш годний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 прийшов у гості до потерпілої ОСОБА_8 та перебував у кухні квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив мобільний телефон NOKIA С21 ТА-1352 DS 2/32, SKU: НОМЕР_1 , Dark Blue, imei 1 НОМЕР_2 , imei 2 НОМЕР_3 , належний потерпілій ОСОБА_8 . В той час у ОСОБА_5 раптово виник умисел направлений на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , діючи таємно, в умовах воєнною стану, умисно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи у кухні квартири ОСОБА_8 дочекався доки остання вийшла до іншої кімнати квартири та не спостерігала за його діями, викрав мобільний телефон NOKIA С21 ТА-1352 DS 2/32, SKU: НОМЕР_1 , Dark Blue, imei I НОМЕР_2 , imei 2 НОМЕР_3 , вартістю 3598.83 грн. та сім карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_8 не становить.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на вищезазначену суму.

До початку судового засідання, 23 квітня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. В даній угоді зазначено, що ОСОБА_5 визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні.

Також, вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75, ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному за участю його адвоката ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у випадку надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання угоди.

Потерпіла ОСОБА_8 дійсно надала прокурору згоду на укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинуваченмй ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі, викладеному у обвинувальному акті, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, від якого є потерпілий.

Потерпіла ОСОБА_9 надала письмову згоду прокурору ОСОБА_3 на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000260, у наданій суду письмовій заяві просить провести судове засідання за її відсутності.

Суд в підготовчому судовому засіданні переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про визнання обвинуваченим винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України, вина ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження, його дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Перевіряючи угоду в частині призначення міри покарання на відповідність вимогам Кримінального кодексу України, суд вважає, що вона узгоджена в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, відповідає тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого, який визнає себе винуватим повністю та розкаюється у вчиненому.

Враховуючи вищенаведене, враховуючи думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , яким вважає необхідним затвердити угоду про визнання ним винуватості та визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1293 від 05.04.2024 року в сумі 200 грн. 00 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314 -316, 368, 370, 373, 376, 468-469, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 квітня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не обирати.

Речові докази :

- мобільний телефон NOKIA C21 ТА-1352 DS 2/32, SKU: НОМЕР_1 , Dark Blue, imei 1 НОМЕР_2 , imei 2 НОМЕР_3 , опечатаний до білого поліетиленового пакету, капроновою ниткою та паперовою биркою із рукописним текстом, - який було вилучено та передано до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Кам`янського РУП на зберігання за квитанцією № 2150 - повернути потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знявши арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді від 19.04.2024р.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1293 від 05.04.2024 року в сумі 200 грн. 00 коп. у дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1