Справа № 385/213/24
Провадження № 1-кп/385/49/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2024 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження № 0000247 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Салькове Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, який не є депутатом, непрацюючого, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх осіб та осіб похилого віку, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.09.2023 за ст. 126-1, ч. 1 ст. 125, ст. 70 КК України до громадських робіт строком 200 годин, покарання відбуто;

- вироком Кропивницького апеляційного суду від 25.03.2024 за ч. 1 ст. 125, ч.4 ст.70 КК України до громадських робіт строком 220 годин, покарання не відбуто,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 336 та ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

10 жовтня 2023 року в робочий час (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не приставилось можливим) ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) для проходження медичного огляду.

За результатами проходження медичного огляду ОСОБА_4 військово-лікарською комісією визнано придатним до проходження військової служби у Збройних Силах України, про що 10.10.2023 складено відповідну довідку №2/623.

10 жовтня 2023 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_4 в приміщенні кабінету ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на виконання Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», працівниками відділу вручено та оголошено зміст повістки про відправку та повідомлено про необхідність його прибуття на 06 годину 30 хвилин 22 листопада 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою відправки до місця проходження служби, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, про що ОСОБА_4 власноруч поставив свій підпис.

Однак, ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст.65 Конституції України, Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, умисно, будучи відповідно до картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного, та довідки №2/623 від 10.10.2023 придатним за станом здоров`я до проходження військової служби, та належним чином попередженим про необхідність прибуття на 06.30 год. 22.11.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , для відправки до Збройних Сил України, також будучи при цьому повідомленим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних на те причин, в визначений час не явився для проходження військової служби у лавах Збройних Сил України до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, а саме: ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Крім того, ОСОБА_4 проживає зі співмешканкою - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , пов`язаний з останньою спільним побутом, має при цьому взаємні права та обов`язки.

Однак, ОСОБА_4 , будучи судимим за вчинення домашнього насильства, продовжує систематично вчиняти фізичне та психологічне насильство у відношенні своєї співмешканки - ОСОБА_5 , в межах їх сумісного місця проживання.

Так, ОСОБА_4 30.10.2023 о 15.30 год., за місцем сумісного проживання з ОСОБА_5 за вищевказаною адресою, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , яке виразилося в тому, що він став ініціатором сварки на побутовому ґрунті зі своєю співмешканкою, в ході якої ображав її словами нецензурної лайки, хватав її за шию руками та стискав горло, штовхав та завдав ляпасів по обличчю та голові. У зв`язку із зазначеними подіями у відношенні нього співробітниками відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області складено протокол про адміністративне правопорушення та згідно постанови Гайворонського районного суду від 18.12.2023 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , не дивлячись на притягнення його до адміністративної відповідальності за допущене домашнє насильство, продовжуючи нехтувати честю та гідністю своєї співмешканки, 17.12.2023 о 01.00 год перебуваючи за місцем сумісного проживання з ОСОБА_5 за вищевказаною адресою, знову вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,тобто домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося в тому, що він став ініціатором сварки на побутовому ґрунті зі своєю співмешканкою, в ході якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, але реальних дій не вчиняв, виганяв з будинку, що могло спричинити психологічної шкоди. Крім того 17.12.2023 о 11.00 год. перебуваючи за місцем сумісного проживання з ОСОБА_5 за вищевказаною адресою, знову вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП,тобто домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося в тому, що він став ініціатором сварки на побутовому ґрунті зі своєю співмешканкою, в ході якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, але реальних дій не вчиняв. Крім того 17.12.2023 о 12.09 год. перебуваючи за місцем сумісного проживання з ОСОБА_5 за вищевказаною адресою, знову вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП,тобто домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, яке виразилося в тому, що він став ініціатором сварки на побутовому ґрунті зі своєю співмешканкою, в ході якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, але реальних дій не вчиняв, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю. У зв`язку із зазначеними подіями у відношенні нього співробітниками відділення поліції №1 (м.Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області складено протоколи про адміністративні правопорушення та згідно постанови Гайворонського районного суду від 04.01.2024 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 , не дивлячись на притягнення його до адміністративної відповідальності за допущене домашнє насильство, продовжуючи нехтувати честю та гідністю своєї співмешканки ОСОБА_5 31.12.2023 о 18.30 год., за місцем сумісного проживання з ОСОБА_5 за вищевказаною адресою, повторно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, яке виразилося в тому, що він став ініціатором сварки на побутовому ґрунті зі своєю співмешканкою, в ході якої ображав її нецензурними словами, завдав декілька ляпасів долонею руки по обличчу. Крім того 01.01.2024 о 14.00 год., за місцем сумісного проживання з ОСОБА_5 за вищевказаною адресою, повторно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, яке виразилося в тому, що він став ініціатором сварки на побутовому ґрунті зі своєю співмешканкою, в ході якої ображав її нецензурними словами, штовхав, виганяв та не пускав до будинку. У зв`язку із зазначеними подіями у відношенні нього співробітниками відділення поліції №1 ( м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області складено протоколи про адміністративні правопорушення та згідно постанови Гайворонського районного суду від 24.01.2024 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Після цього, ОСОБА_4 будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив, та продовжив свої протиправні дії, спрямовані на психологічне насильство у відношенні своєї співмешканки ОСОБА_5 , в межах їх сумісного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_4 07 лютого 2024 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , знову став ініціатором сварки на побутовому ґрунті зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , в ході якої у нього виник умисел на вчинення психологічного насильства щодо останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, усвідомлюючи той факт, що перед ним його співмешканка, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді погіршення її психологічного стану, нехтуючи її честю і гідністю, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співмешкання, ображаючи та залякуючи останню, почав висловлювати погрози на її адресу, поєднані з ненормативною лексикою, внаслідок чого ОСОБА_5 відчувала психологічний дискомфорт, зазнавши при цьому психологічного приниження та була змушена звертатися із письмовою заявою до поліції з метою припинення протиправних дій останнього.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, вчинив кримінально-карані дії - умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо співмешканки, що призвело до психологічних страждань, основними складовими якого є:

- психологічне насильство у відношенні своєї співмешканки, ОСОБА_5 , в межах їх сумісного місця проживання;

- насильницька агресія, що виразилася у вмотивованій деструктивній поведінці, яка спричинила психологічних страждань потерпілій, викликавши у неї психологічний дискомфорт, тобто негативні переживання, стан напруженості, страху та пригніченості.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї співмешканки, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, відповідальність за які передбачена ст. 336 та 126-1 КК України, визнав повністю, детально розповів про мотиви та обставини їх вчинення, пояснив, що щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення такого, суд, з врахуванням думки сторін кримінального провадження, вважав за можливе проводити судовий розгляд за її відсутності на підставі вимог ст. 325 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 просила застосувати до ОСОБА_4 покарання з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців та, з урахуванням ч. 4 ст. 70 і ст. 72 КПК України, призначити остаточне покарання 3 роки 6 місяців та 27 днів позбавлення волі, обрати запобіжний захід - тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена повністю та кваліфікує його дії за ст. 336 та ст. 126-1 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї співмешканки, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених 336 та ст. 126-1 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до нетяжких злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 - визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 не працює, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття за кожним з епізодів вчинення кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 при призначенні покарання за ст. 336 КК України судом не встановлено, при призначенні покарання за ст. 126-1 КК України - суд враховує - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України, суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви. Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за ст. 126-1 КК України, те, що він на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вважає правильним застосувати покарання у вигляді позбавлення волі.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 336 КК України, суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви. Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, те, що він на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин та вважає правильним застосувати покарання у вигляді позбавлення волі на наближений до мінімально визначеного санкцією статті строк.

При обранні покарання суд також враховує висновки досудової доповіді Голованівського РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого, згідно якої обвинувачений має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, середній рівень небезпеки для суспільства, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Однак при цьому суд наголошує, що висновок органу пробації має рекомендаційний характер.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд враховує обставини провадження, особу обвинуваченого, визнання своєї вини у скоєному і вважає за доцільне визначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також при призначенні покарання суд враховує, що вироком Кропивницького апеляційного суду від 25.03.2024 ОСОБА_4 засуджено за вчинення ним 28.08.2023 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до 220 год громадських робіт. Тобто ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за ст. 336 та 126-1 КК України до постановлення вироку Кропивницьким апеляційним судом, а отже, остаточно йому слід призначити покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України. З урахуванням обставин провадження, особи обвинуваченого, визнання ним своєї вини у скоєному, суд вважає за доцільне визначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи вказані дані, фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, з урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні в зв`язку зі збройною агресією РФ та те, що ОСОБА_6 , який підстав передбачених законодавством на відстрочку від призову чи інших поважних причин не має, в період воєнного стану при оголошеній загальній мобілізації умисно проігнорував свій конституційний обов`язок по захисту Батьківщини, скоїв умисні нетяжкі злочини, в тому числі і за ст. 336 КК України, який створює в очах громадян та суспільства в цілому, негативне враження безладдя, безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умов ізоляції його від суспільства, і саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому застосування ст. 75 КК України суд вважає неможливим за даних обставин.

Підстав для призначення покарання відповідно до ст. 69 КК України судом не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Прокурором заявлено клопотання про обрання щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжного заходу тримання під вартою.

Враховуючи застосоване судом реальне покарання, схильність ОСОБА_4 до вчинення правопорушень, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 336 та 126-1 КК України та призначити покарання

- за ст. 336 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- за ст. 126-1 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, менш суворого покарання, призначеного за вироком Кропивницького апеляційного суду від 25.03.2024, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Обрати ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою та взяти його під варту в залі суду негайно.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 08.04.2024.

Речові докази по справі - заяву про доведення вимог ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; обліково-послужну картку солдата на ім`я ОСОБА_4 ; довідку військово-лікарської комісії солдата ОСОБА_4 № 2/623 від 10.10.2023; картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 ; розписку про отримання повістки ОСОБА_4 ; витяг з журналу протоколу медичної комісії; витяг з протоколу засідання призовної комісії з рішенням про надіслання відповідним правоохоронним органам матеріалів на призовника ОСОБА_4 ; завірену копію наказу про склад військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ; акт доведення вимог законодавства України з питань оборони ОСОБА_4 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Роз`яснити обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_7

Дата документу 08.04.2024