Справа №293/1019/24
Провадження №1-кп/293/166/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000847 від 16.06.2024 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Летичів, Хмельницького району, Хмельницька області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 14.03.2024 за ч.4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_3 з метою уникнення від встановленої Законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу (посвідчення водія не право керування транспортним засобом), у порушення вимог п. 16 постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 "Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом", згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ, точної дати не встановлено, однак не пізніше 15.06.2024, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою керування транспортними засобами, вступив із невстановленою в ході досудового розслідування особою у невстановленому місці та будучи пособником у підробленні посвідчення водія на право керування транспортним засобом, розуміючи що являється фактично співучасником злочину, використовуючи свій мобільний телефон, через мережу «Інтернет» надав невстановленій у ході досудового розслідування особі свої анкетні дані, оцифровану фотокартку, фото паспорту громадянина України для подальшого їх внесення до підробленого документу, чим надав фактично засоби для вчинення кримінального правопорушення та сприяв у вчиненні такого.

У подальшому невстановлена дізнанням особа, у невстановленому під час досудового розслідування місці та час виготовила підроблений документ - посвідчення водія на право керування транспортним засобом, який надає право керувати транспортним засобом, а саме бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 19.02.2024 видане ТСЦ 1242, в яке внесла анкетні дані та оцифровану фотографію ОСОБА_3 , та яке фактично є підробленим, за що останній сплатив грошові кошти у сумі 14 800 грн, розрахувавшись перекинувши грошові кошти за номером банківської картки та отримав таке посвідчення у відділенні "Нової пошти".

Таким чином ОСОБА_3 вчинив пособництво в підробленніпосвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ і який надає права, з метою його використання іншою особою, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім того, відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України) п. 2.1 а) ПДР "водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії". Згідно п. 2.4. ПДР України, "На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1".

Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_3 на момент вчинення кримінального правопорушення, відповідно до наказу №31 командувача Десантно-штурмових військ Збройних сил України (по особовому складу) військової частини НОМЕР_2 , займав посаду командира зенітного ракетного взводу десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 та 20.03.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № НОМЕР_3 зарахований до списків особового складу частини та поставлений на всі види забезпечення.

25.05.2023 лейтенанту ОСОБА_3 присвоєно військове звання старший лейтенант та призначено на посаду заступника начальника штабу Зенітно ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Відповідно до вимог ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, в порушення вказаних нормативно-правових актів, військовослужбовець ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.

Так, 15.06.2024 близько 19:00, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Опель Астра, реєстраційний номер НОМЕР_4 , рухаючись по дорозі поблизу будинку АДРЕСА_2 , за порушення Правил дорожнього руху був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції.

Далі, на вимогу працівників поліції, відповідно до п. 2.4. ПДР України, ОСОБА_3 запропоновано надати посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Однак останній, усвідомлюючи що такого посвідчення не має, у встановленому порядку його не отримував та відповідно не має права керувати транспортним засобом, розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у вказаний час, дату та місці, діючи умисно, протиправно, з особистих мотивів, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом, не маючи відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, пред`явив для перевірки працівникам вказаного підрозділу поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 19.02.2024 видане ТСЦ 1242, котре видане на ім`я ОСОБА_3 , котре є підробленим, чим використав завідомо підроблений документ, що містить зафіксовану на матеріальному носію інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та може бути використаний як документ, що видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади.

Своїми умисними діями, які виразились у використані завідомо підробленого документу ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду із заявою ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, відповідно до правил, передбачених ст. ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником ОСОБА_4 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, без будь-якого незаконного примусу чи обіцянки, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, приймаючи до уваги заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов переконання, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

При цьому, відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом, тому суд кваліфікує його дії за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання.

Крім того, також доведена поза розумним сумнівом вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тому суд кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документу.

ІІ. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальними проступками, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, має постійне місце проживання, за місцем несення служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі N 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу у межах санкції вказаної статті, за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу, застосувавши положення ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Підстави для застосування ст. 69 КК України на переконання суду відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

ІІІ Вирішення питання щодо запобіжного заходу

У кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався та підстав передбачених ст. 177, 178 КПК України для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

ІV Рішення щодо речових доказів

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд, уважає за необхідне вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, при цьому скасувавши арешт накладений на них ухвалою слідчого судді відповідно до ст. 174 КПК України.

V Процесуальні витрати

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення судово-технічної експертизи документів складають 3 029,12 грн.

Такі процесуальні витрати за приписами ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373-376, 381-382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок);

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

2. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

3. Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомир від 20.06.2024 на посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 19.02.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

4. Речові докази: посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 19.02.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке передане на зберігання до камери зберігання речових доказів Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - знищити.

5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів у розмірі 3029,12 грн.

6. Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя Людмила ЛОСЬ