Провадження № 1-кп/344/458/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальними актами про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, ІПН НОМЕР_1 , раніше судимого:

вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 10.05.1978 року за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

вироком Ленінського районного суду м.Чернівців від 07.01.1982 року за ч.2 ст.140, ч.3 ст. 193, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна,

вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.09.1986 року за ч.3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 10.08.1993 року за ч.3 ст. 140, 17, ч.3 ст. 140, ч.1 ст.80, ч.3 ст. 222, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

вироком від 07.12.2001року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.3 ст.185, ч.1 ст. 262, ст.15, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі,

вироком від 14.12.2005 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 186, ст.70, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі,

вироком від 25.11.2009 року Снятинським районним судом за ч.4 ст. 81 (в редакції 1960), ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

вироком від 25.06.2013 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

вироком від 08.08.2013 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.4 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі,

вироком від 19.04.2016 Коломийським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.70 ч.1, ст. 71, ч.4 ст.81 КК України до 4 років позбавлення волі, який був звільненим з міць позбавлення волі 11.05.2018 року, та має не відбуту частину покарання 11 місяців 6 днів,

вироком від 24.01.2019 року Городенківського районного суду Івано-Франківської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

вироком від 25.10.2023 року Пустомитівського районного суду Львівської області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі,

вироком від 08.12.2023 року Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.162КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна(грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 26.05.2023, близько 10 год 30 хв, ОСОБА_5 проходив повз будинок АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_5 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна із приміщення вказаного будинку.

В подальшому, ОСОБА_5 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до одного із вікон вказаного будинку та за допомогою викрутки відважив вікно, через яке проник у середину зазначеного приміщення.

Перебуваючи у приміщенні будинку та реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023,затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023), діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення, таємно викрав з приміщення будинку грошові кошти в сумі 6000 грн., 150 Євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 26.05.2023 становить 5886 грн 54 коп. та пару золотих сережок, вагою 2 грами, 585 проби, вартістю 2645 грн. 08 копійок.

В цей час до будинку повернулася потерпіла ОСОБА_6 та виявила в одній із кімнат свого будинку ОСОБА_5 . В свою чергу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його протиправні дії викриті, а викрадення чужого майна перестало бути таємним, доводячи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна до кінця, через відважене вікно, покинув приміщення будинку із викраденим майном та побіг у невідомому напрямку.

В подальшому, ОСОБА_5 місце вчинення злочину покинув з викраденими грошовими коштами та золотими виробами, маючи можливість розпорядитися вищезазначеним майном,чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 14531грн62 копійки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Пояснив, що до такого його спонукало скрутне матеріальне становище. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, просить вибачення в потерпілої та просить суд його суворо не карати, запевняючи суд, що такого більше не повториться.

Потерпіла в судовому засіданні вказала, що претензій до обвинуваченого немає. Щодо визначення обвинуваченому покарання, то поклалася на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, стан здоров`я обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ "Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства").

Визначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений раніше судимий, неодружений, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, під час судового засідання засвідчив критичне ставлення до вчиненого, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, відсутніст претензій з боку потерпілої, враховуючи також стан здоров`я обвинуваченого, який на даний час проходить курс променевої терапії, як обставини, що істотно знижують рівень небезпеки особи обвинуваченого.

Враховуючи наведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання в межах інкримінованої йому статі, думку потерпілої, яка просила суворо не карати ОСОБА_5 , обвинуваченого та його захисника, які просили суворо не карати, суд, виходячи із принципу індивідуалізації покарання, вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.186 КК України. із застосуванням положень ст. 69 Кримінального кодексу України, нижче від найнижчої межі, зазначеної санкції інкримінованої статті. Таке покарання є достатнім, справедливим та необхідними для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 дане кримінальне правопорушення вчинив до постановлення попереднього вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2023 року, за яким його засуджено за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.162 КК України, та підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання, частково приєднано покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.10.2023 року у справі № 450/4529/23 та остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць, Вказаний вирок набрав законної сили 11.01.2024 року, і на даний час ОСОБА_5 відбуває це покарання, а тому покарання йому слід призначити з застосуванням ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком більш суворим призначеним за даним вироком покаранням. У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати покарання, відбуте ним частково за попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2023 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Підстав для зміни запобіжного заходу в даному кримінальному провадженню - застави, суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 129, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.186 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років 6 (місяців) позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2023 року більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (місяців) позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з часу набрання вироком законної сили. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 26.05.2023 року до 29.06.2023 року у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, частково відбуте ОСОБА_5 покарання за попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2023, до вступу даного вироку в силу.

Запобіжний захід у виді застави до вступу вироку у законну силу - залишити без змін. Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень - повернути заставодавцю ОСОБА_4 (згідно квитанції від 29.06.2023 року).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 12 427 гривень 80 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази:

- пару матерчастого взуття-кросівки темно-синього кольору із білою підошвою, 43 розміру, кепку синього кольору із оранжево-жовтим надписами «Floc Mobil» марки «Result Headwear» (постанова від 26.05.2023 року) - повернути власнику ОСОБА_5 ;

- змив з зовнішньої частини з рами металопластикового вікна, змив з внутрішньої частини з рами металопластикового вікна, мікрооб`єкти з внутрішньої сторони рами вікна, які вилучено до окремих паперових конвертів, два зліпки зі слідами зламу, які вилучено до спец пакету PSP 2110847, два сліди взуття, які вилучено до спец пакету PSP2110848, 5 слідів пальців рук, які вилучено до спец пакету PSP1138733, картонну коробку з-під ювелірних виробів (постанова від 26.05.2023 року) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- два ланцюжки з двома хрестиками (постанова від 26.05.2023 року) - повернути власнику ОСОБА_5 ;

- грошові кошти у сумі 6000 гривень, дванадцятьма купюрами номіналом 500 гривень із наступними серійними номерами: СБ6822394, СЖ7422210, ЛА8185227, МА3303120, ЄБ4422008, МБ5571968, МВ3988183, ФЖ2221889, АГ2865742, СЗ22633136, ГА3235018, БВ9534053 (постанова від 26.05.2023 року) - повернути власнику ОСОБА_6 ;

- пару сережок жовтого кольору плоскої форми; сережку жовтого кольору опухлої форми, поверхня якої вкрита камінцями світлого кольору(один камінець відсутній): пару сережок жовтого кольору із камінцями ромбоподібної форми із зображенням Ісуса Христа; (постанова від 26.05.2023 року) - повернути власнику ОСОБА_6 ;

- викрутку, яка частково вкрита матеріалом зовні схожим на резину рожевого кольору (постанова від 26.05.2023 року) - знищити;

- предмет зовні схожий на електрошок із маркуванням «ОСА 928 Power s/n 977651» (постанова від 26.05.2023 року) - знищити;

- годинник типу «медальйон» сірого кольору (постанова від 26.05.2023 року) - повернути власнику ОСОБА_5 ;

- банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ; банківську карту «Монобанк .№ НОМЕР_3 (постанова від 26.05.2023 року) - повернути власнику ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон марки «Blackview» моделі «А70 Pro» червоного кольору, IMEI: НОМЕР_4 , із сім-картою оператора «Водафон» НОМЕР_5 (постанова від 26.05.2023 року) - повернути власнику ОСОБА_5 ;

Арешт накладений ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.05.2023 року (справа №344/9593/23), - скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_8