КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001843 стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2020 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експерта.

__________________________________________________________

Справа №11-кп/824/362/2022 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9

Категорія: ч. 1 ст. 263 КК України Доповідач ОСОБА_1 .

Як встановив суд у вироку, ОСОБА_8 , не пройшовши встановлену процедуру отримання відповідного дозволу, передбачену Положенням про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. №576 з наступними змінами) та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21.08.1998 р., тобто не маючи права на придбання, зберігання боєприпасів, ОСОБА_8 у 1953 році, більш точної дати не встановлено, придбав дві пачки з патронами з написом «Патроны, бокового огня, калібр 5,6, изготовлено в СССР» та одну пачку патронів зі стертими написами, які зберігав на верхній поличці в шафі без дверцят у кімнаті, належної йому частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

19.10.2017 р. в ході санкціонованого обшуку, на підставі ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.10.2017 р. у справі №362/5254/17 провадження № 1-кс/362/1045/17 за адресою АДРЕСА_2 , у частині домоволодіння, що належить ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено дві пачки з вмістом предметів, схожих на патрони, з написом «Патроны, бокового огня, калібр 5,6, изготовлено в СССР» та одну пачку з вмістом предметів, схожих на патрони, зі стертими написами, подібними між собою. Загальна кількість вмісту трьох пачок становить 128 штук. Вилучені предмети з упакуванням поміщено до спецпакету з написом «Національна поліція України» №4270476 та опечатано належним чином.

Згідно висновків експерта №8-5/1779 від 27.11.2017 р., патрони надані на експертизу у трьох паперових пачках, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, являються спортивно-мисливськими патронами кільцевого спалаху, гвинтівкового типу калібру 5,6 мм (.22 LR), що споряджені без оболонковими свинцевими кулями. 97 патронів справні та придатні для стрільби; 26 - непридатні для стрільби; встановити придатність для стрільби 5-ти патронів не надалось можливим у зв`язку демонтажем останніх; дані патрони призначені для стрільби зі зброї відповідного типу та калібру (5,6 мм (.22 LR)).

Реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, маючи реальну можливість добровільно здати вищевказані бойові припаси до правоохоронних органів, ОСОБА_8 протиправно зберігав на верхній поличці в шафі без дверцят у кімнаті, належної йому частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 , боєприпаси до нарізної вогнепальної зброї, в кількості 128 штук, що являються спортивно-мисливськими патронами кільцевого спалаху, гвинтівкового типу калібру 5,6 мм (.22 LR), що споряджені без оболонковими свинцевими кулями.

На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи вирок суду незаконним через неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду дійсним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить його скасувати та закрити кримінальне провадження.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що стороною обвинувачення не надано до суду жодного належного та допустимого доказу вини ОСОБА_8 у незаконному придбанні та зберіганні ним бойових припасів без передбаченого законом дозволу, оскільки, як вбачається з вироку, головні слідчі дії по збиранню доказів вини ОСОБА_8 було проведено в порушення вимог ст. 214, п. 7 ст. 217 КПК України до внесення відомостей до ЄРДР, в рамках іншого кримінального провадження, по якому досудове розслідування вже було закінчене і справа знаходилася на розгляді в суді, та до якої обвинувачений жодним чином залучений не був.

Крім того, обшук у будинку обвинуваченого проводився за наслідками оперативно-розшукових заходів на підставі інформації ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які до участі у кримінальному провадженні залучені не були.

При цьому, як вбачається з показань свідка ОСОБА_12 , обшук у будинку ОСОБА_8 проводився з грубим порушенням вимог КПК України без участі понятих, а свідок та його брат ОСОБА_13 підписалипротокол обшуку від імені понятих вже після його закінчення на прохання слідчого.

Також вилучені в результаті обшуку речові докази, а саме: протокол обшуку, протоколи допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 19.10.2017 р., висновок експерта №8-5/1779 від 27.11.2017 р., витяг з ЄРДР від 20.10.17 та постанова прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури від 20.10.2017 р. про виділення матеріалів в окреме провадження, являються неналежними речовими доказами, оскільки, як вбачається з постанови прокурора від 20.10.2017 р., вона була складена заднім числом, вже після 27.11.2017 р., тобто після одержання результатів згаданої експертизи, на підставі яких й обґрунтовується дана постанова.

Відповідно неналежною є й постанова слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області від 29.11.2017 р. про визнання та приєднання до справи речових доказів.

Тому у судовому засіданні 04.03.2019 р. стороною захисту було внесено клопотання про визнання згаданих речових доказів недопустимими, яке, у порушення вимог ст. 87 КПК, так і не було розглянуте суддею ні в процесі судового розгляду, ані під час ухвалення вироку.

Окрім цього, зазначає, що у висновку експерта №8-5/1779 від 27.11.2017 р. зазначено, що патрони являються спортивно-мисливськими та придатними для сучасної мисливської гвинтівки, але ж добре відомо, що в СРСР зазначені патрони застосовувалися лише для однозарядної дрібнокаліберної спортивної гвинтівки ТОЗ-8 зразка 1932 р., яку протягом десятиліть використовували у всіх школах СРСР для початкового навчання стрільбі в тирах та тирах ДТСААФ.

Та, оскільки необхідності у тривалому зберіганні цих патронів (на відміну від бойових) не було, то виробник встановив скорочені терміни їх цільового використання.

Саме тому завод-виробник патронів, які придбав обвинувачений, при їх виготовленні чітко зазначив, що крайнім терміном їхнього використання за призначенням є жовтень 1961 р., оскільки після цього вони почали втрачати свою здатність до стрільби, що також підтверджує і висновок експерта №8-5/1779 від 27.11.2017 р., в якому зазначено, що одночасно виготовлені і одночасно упаковані в пачки патрони, в одній і тій же пачці являються частково придатними, а частково не придатними до стрільби.

При цьому законність придбання обвинуваченим патронів у 1953 р. у тирі ДТСААФ під сумнів не ставлять ні сторона обвинувачення, ані суд.

А отже, придбавши патрони у передбаченому законом порядку, та знаючи, що від жовтня 1961 р., тобто на протязі 56 років, патрони фактично такими є лише за формою, оскільки втратили здатність до стрільби, що й підтверджують написи заводу-виробника на пачках патронів та висновок експертизи, обвинувачений не мав жодних підстав звертатися за дозволом на їх зберігання, оскільки цілком обґрунтовано вважав, що вони такими вже не є, як і пістолет, револьвер, 7 патронів до мисливської зброї, які також лежали там же, серед маловживаних речей, які також були вилучені у нього під час обшуку, проте до обвинувачення включені не були, оскільки їх включення показало б абсурдність самого обвинувачення.

За таких обставин, вважає, що стороною обвинувачення не доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тому в його діях відсутні не лише вина, а й подія злочину, однак, суд, грубо порушивши вимоги ст.ст. 22, 94, 370 КПК України, керуючись виключно доказами, викладеними стороною обвинувачення, відмовився не лише надати правову оцінку доказам та аргументам обвинуваченого та сторони захисту, а й відмовився взагалі об`єктивно, всебічно, повно та неупереджено розглянути їх, та прийняти до уваги правову позицію сторони захисту, як у процесі судового розгляду, так і при ухваленні вироку, та ухвалити судове рішення, в якому визнати, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, бо його вину не підтверджено жодним належним чи допустимим доказом.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти її задоволення, дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження, шляхом допиту експерта ОСОБА_14 та спеціаліста у галузі військової зброї та бойових припасів - провідного наукового співробітника Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних Сил України ОСОБА_15 ,провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі сторони захисту, колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 та при ухваленні вироку судом були дотримані.

Розглядаючи дане провадження, суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення, безпосередньо дослідив докази у провадженні та з`ясував усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Під час перевірки доводів апеляційної скарги, колегією суддів встановлено, що висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, доведеності винуватості ОСОБА_8 у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу і кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 263 КК України, є правильними і ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах, в їх сукупності та взаємозв`язку, яким суд дав належну оцінку, відповідно до положень ст. 94 КПК України, обґрунтовано визнавши їх належними, допустимими та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення щодо незаконного поводження з бойовими припасами.

Зокрема, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який він засуджений, підтверджується даними:

- ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.10.2017 р., якою надано дозвіл слідчому СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 на проведення обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві спільної часткової власності - 1/32 частки належить ОСОБА_17 , 1/32 частки належить ОСОБА_18 , 1/32 частки належить ОСОБА_19 , 5/32 частки належить ОСОБА_8 , 1/7 частки належить ОСОБА_20 (а.п. 32).

- інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.09.2017 року щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якої, зокрема - 5/32 частки будинку належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва на спадщину від 18.05.2016 р., виданого Васильківської міською нотаріальною конторою (а.п. 33-36).

- протоколу обшуку від 19.10.2017 р. з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого в ході проведення обшуку в домоволодінні по АДРЕСА_3 у ОСОБА_8 в одній з кімнат, зокрема з дерев`яної скрині у шафі зі зламаними і відсутніми дверцятами виявлено та вилучено двіпачки патронів з написом «Патроны, бокового огня, калібр 5,6, изготовлено в СССР» та одну пачку з патронами зі стертими написами, загальна кількість патронів становить 128 штук (а.п. 40-46).

- висновку експерта №1779 від 27.11.2017 р., згідно якого - наданий на експертизу револьвер та предмети, які поміщено до спецпакету №4270475 є револьвером моделі «МЕ JAGUAR80» №126305, калібру 9 мм (380 R), що фірмою виробником позиціонується як газовий. Даний револьвер виготовлений промисловим способом (Німеччина). У зв`язку з розукомплектуванням (відсутністю деталей ударно-спускового механізму, а саме курка, пружин та важелів) наданим на дослідження револьвером втрачена можливість проведення пострілів. Зважаючи на вищевикладене, визначити питому кінетичну енергію стріляного снаряду та, відповідно належність об`єкта в наданому стані до категорії вогнепальної зброї та його придатності до стрільби (проведення пострілів) не надалось можливим. Наданий на експертизу пістолет, який поміщений до спецпакету з написом «Національна поліція України» № НОМЕР_1 та опечатано належним чином, є сигнальним пістолетом «СПШ-44», виготовлений промисловим способом у 1952 році, калібру 26,5 мм, до вогнепальної зброї не належить. Наданий на дослідження пістолет справний та придатний для стрільби. Патрони, надані на експертизу у трьох паперових пачках, які поміщено до спецпакету №4325843, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - спортивно-мисливськими патронами кільцевого спалаху гвинтівкового типу калібру 5,6 мм (22 LR), що споряджені безоболонковими свинцевими кулями. 97 патронів справні та придатні для стрільби; 26 патронів несправні для стрільби. Встановити придатність для стрільби 5-ти патронів не надалось можливим у зв`язку з демонтажем останніх; дані патрони призначені для стрільби з нарізної зброї відповідного типу та калібру (5,6 мм (22 LR)); надані на експертизу патрони у кількості 7 (сім) штук, які були вилучені до поліетиленового пакету синьо-білого кольору, до боєприпасів не відносяться є сигнальними патронами, що споряджене 3 зірками. Призначені для використання у сигнальних пістолетах калібру 26 мм. Надані на дослідження патрони не придатні для стрільби (а.п. 48-58).

- постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 29.11.2017 р., згідно якої визнано речовими доказами і приєднано до матеріалів кримінального провадження №0001843 від 20.10.2017 року - 128 (сто двадцять вісім) патронів, що є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, які являються спортивно-мисливськими патронами кільцевого спалаху, гвинтівкового типу калібру 5,6 мм (.22 LR), споряджені безоболонковими свинцевими кулями, разом з первинним упакуванням упакованим в прозорий полімерний пакет зі стяжкою № НОМЕР_2 , та пістолет, револьвер, сім патронів в демонтованому вигляді, дев`яносто сім стріляних гільз, п`ять патронів, 26 патронів зі слідами наколу, первинні упаковки, поміщені в прозорий полімерний пакет зі стяжкою №7587171, повернуті разом з висновком експерта №8-5/1779 від 27.11.2017 р., передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Васильківського ВП (а.п. 59).

Також винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується і:

- показаннями в суді першої інстанції свідка ОСОБА_12 про те, що обвинувачений ОСОБА_8 його сусід. Він і його брат були запрошені працівниками поліції в якості понятих, коли проводили обшук у його сусіда. Що шукали працівники поліції він не знає, а те, що знайшли, винесли на вулицю в шматку рядна, сфотографували і він роздивився, що на цьому рядні було декілька упаковок патронів, які були непридатні і мали бути давно утилізовані, ще в 1961 чи 1962 роках, про що сказав один із працівників поліції. Також якийсь був іржавий стартовий пістолет, непридатний до стрільби, та пістолет «Флобера», на який ОСОБА_8 надав працівникам поліції документи. В подальшому він підписав документи і вони розійшлися. Також зазначив, що патрони знайшли в тумбочці в кімнаті на самій нижній полиці в пилюці, він був присутній при їх вилученні. Зауважень до протоколу обшуку в нього не було.

- показаннями головного судового експерта КНДЕКЦ МВС України експерта ОСОБА_14 , який в суді першої інстанції підтримав наданий ним висновок балістичної експертизи №1779 від 27.11.2017 р. та зазначив, що патрони (набої), які надійшли на дослідження, були в пачках і у висновку є зображення цих пачок патронів. Патрони виготовлені в СССР, калібр 5.6 мм. По фотозображенню не видно, коли їх виготовлено. Термін використання може вплинути на придатність патронів до стрільби, але не впливає на належність цих патронів до боєприпасів, що зазначено в Методиці встановлення об`єкта до бойових припасів вогнепально-стрілецької зброї та його придатності до стрільби (п. 3.2), яка затверджена 15.04.2004 р. Ці патрони відносяться до спортивно-мисливської зброї, бо цей калібр для спорту і полювання. 26 патронів непридатних до стрільби, а саме їх конструктивні властивості та запалюючий склад непридатний внаслідок тривалого терміну зберігання. Якщо виробником встановлюється термін зберігання, патрони могли бути непридатні, але вони це встановлюють шляхом експериментальної стрільби, всі патрони відстрілюють. У висновку було зазначено скільки патронів придатних до стрільби, а скільки ні, і які встановити чи придатні, чи ні, в зв`язку з їх демонтуванням, не виявилось можливим.

Отже, наведеними вище доказами беззаперечно підтверджується факт виявлення та вилучення в ході проведеного обшуку в квартирі АДРЕСА_4 128 бойових припасів до нарізної вогнепальної зброї, які є спортивно-мисливськими патронами кільцевого спалаху гвинтівкового типу калібру 5,6 мм (22 LR), що споряджені безоболонковими свинцевими кулями, що жодним із учасників судового провадження не оспорюється.

За позицією сторони захисту докази, як то - протокол обшуку від 19.10.2017 року та речові докази: бойові припаси, є неналежними та недопустимими доказами, оскільки вони зібрані, в порушення вимог ст. 214, п. 7 ст. 217 КПК України, до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та в рамках іншого кримінального провадження, до якого обвинувачений жодним чином залучений не був.

Проте, з такими твердженнями захисту колегія суддів не може погодитись з огляду на таке.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

За змістом ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обшук в домоволодінні по АДРЕСА_3 проводився на підставі ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.10.2017 року, якою, в рамках кримінального провадження № 0001582 від 19.09.2017 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, надано дозвіл слідчому СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 на проведення обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві спільної часткової власності - 1/32 частки належить ОСОБА_17 , 1/32 частки належить ОСОБА_18 , 1/32 частки належить ОСОБА_19 , 5/32 частки належить ОСОБА_8 , 1/7 частки належить ОСОБА_20 , з метою відшукання речових доказів - речей, що є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У зв`язку з виявленням під час проведення цього обшуку, зокрема, двохпачок з предметами, схожими на патрони, з написом «Патроны, бокового огня, калібр 5,6, изготовлено в СССР», та однієї пачки з такими ж предметами зі стертими написами, загальною кількістю патронів 128 штук, дані речі були вилучені на підставі ч. 7 ст. 236 КК України, та за даним фактом, на виконання вимог ст. 214 КПК України, слідчим СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області, після самостійного виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, невідкладно 20.10.2017 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001843.

При цьому, згідно рапорту слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_16 , останній доповів т.в.о. начальника Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_21 про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001582 від 19.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з надходженням заяви ОСОБА_22 про виявлення ним 18.09.2017 року близько 17 год. 10 хв. пошкодження вікна власного дачного будинку, а в ньому відсутність пилососа, мікрохвильової печі та інших особистих речей, і те, що в ході проведених оперативно-розшукових заходів було опитано свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили про проживання в будинку по АДРЕСА_3 особи на ім`я ОСОБА_23 , який скуповує різний електроінструмент та побутову техніку, та те, що 19.10.2017 року в період з 14 год. до 16 год., в ході проведення санкціонованого обшуку у вказаному домоволодінні, було виявлено та вилучено, зокрема: двіпачки предметів схожих на патрони з написом «Патроны, бокового огня, калібр 5,6, изготовлено в СССР», та одну пачку предметів схожих на патрони зі стертими написами, загальною кількістю вмісту трьох пачок 128 штук, у зв`язку з чим, вбачаючи склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 КК України, просив дозволу на реєстрацію даного факту до ЖЄО Васильківського ВП ГУНП в Київській області, що й було здійснено, згідно відповідної резолюції, з наступним внесенням цих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

У разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

Аналіз вищевказаних норм кримінального процесуального законодавства свідчить про те, що досудове розслідування здійснюється за кожним фактом виявлення кримінального правопорушення після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а прийняття рішення про об`єднання в одне провадження чи виділення в окреме провадження матеріалів досудового розслідування, при наявності певних умов, є правом, а не обов`язком прокурора.

При цьому з матеріалів провадження слідує, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001582 від 19.09.2017 року було внесено відомості за фактом таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а 20.10.2017 року, після виявлення та вилучення під час проведення 19.10.2017 року обшуку, дозвіл на який наданий ухвалою слідчого судді з метою відшукання речових доказів - речей, що є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в межах кримінального провадження № 0001582 від 19.09.2017 року,предметів, які вилучені законом з обігу, слідчим СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області саме за даним фактом внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001843 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що не є взаємопов`язаними кримінальними провадженнями ні за підозрюваними особами, ні за складом кримінальних правопорушень, тому й відсутні підстави для їх здійснення в одному провадженні, а тим більше для залучення обвинуваченого ОСОБА_8 до першого з них за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Аналогічним чином вищевказане стосується і тих тверджень сторони захисту, що до участі у даному кримінальному провадженні не були залучені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на підставі інформації яких, за наслідками оперативно-розшукових заходів, й проводився вказаний обшук, адже досудове розслідування в кожному з цих кримінальних проваджень здійснювалось окремо, що відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, і саме в межах кримінального провадження, пов`язаного з фактом виявлення в ході обшуку бойових припасів, які визнані речовими доказами, проводились слідчі дії, тож доводи захисника про необхідність їх залучення до даного провадження є безґрунтовними.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про проведення обшуку у будинку ОСОБА_8 без участі понятих не відповідають дійсності, адже з протоколу обшуку від 19.10.2017 року слідує, що обшук проведений в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , протокол підписаний кожним з них, які не мали до нього ніяких зауважень.

При цьому допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 підтвердив, що його та його брата було запрошено понятими при проведені обшуку у ОСОБА_8 , при якому він був присутній, вказавши, де були виявлені в будинку та які предмети, і зокрема патрони - в кімнаті в шафі на самій нижній полиці в пилюці, які були вилучені в його присутності.

Повідомлені свідком обставини відповідають даним, зафіксованим у протоколі обшуку щодо виявлення та вилучення предметів, які є предметом кримінального правопорушення у даному провадженні.

А відтак, на переконання колегії суддів, обшук в житлі ОСОБА_8 було проведено з дотриманням вимог ч. 7 ст. 223, ст. 236 КПК України, тобто на підставі ухвали слідчого судді та за участі двох понятих, і підстави для визнання протоколу обшуку недопустимим доказом, як про те вказує апелянт, відсутні.

Також, як зазначалось вище, згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Тож, після виявлення та вилучення, під час проведення 19.10.2017 року обшуку, предметів, які вилучені законом з обігу, слідчий СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області, внісши 20.10.2017 року за даним фактом відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001843 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, 23.10.2017 року призначив саме у даному кримінальному провадженні судово-балістичну експертизу, за результатами проведення якої складено висновок експерта №1779 від 27.11.2017 року, згідно якого, зокрема: патрони, надані на експертизу у трьох паперових пачках, які поміщено до спецпакету №4325843, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - спортивно-мисливськими патронами кільцевого спалаху гвинтівкового типу калібру 5,6 мм (22 LR), що споряджені безоболонковими свинцевими кулями. 97 патронів справні та придатні для стрільби; 26 патронів несправні для стрільби. Встановити придатність для стрільби 5-ти патронів не надалось можливим у зв`язку з демонтажем останніх; дані патрони призначені для стрільби з нарізної зброї відповідного типу та калібру (5,6 мм (22 LR)), а постановою слідчого від 29.11.2017 року визнано речовими доказами і приєднано до матеріалів кримінального провадження №0001843 від 20.10.2017 року - 128 (сто двадцять вісім) патронів, що є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, які являються спортивно-мисливськими патронами кільцевого спалаху, гвинтівкового типу калібру 5,6 мм (.22 LR), споряджені безоболонковими свинцевими кулями, разом з первинним упакуванням упакованим в прозорий полімерний пакет зі стяжкою № НОМЕР_2 .

З огляду на вищенаведене слід визнати безпідставними твердження захисника про недопустимість як доказів речових доказів - бойових припасів з тих мотивів, що постанова прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури від 20.10.2017 р. про виділення матеріалів в окреме провадження, була складена вже після 27.11.2017 р., тобто після одержання результатів згаданої експертизи, на підставі яких й обґрунтовується дана постанова, оскільки за фактом виявлення та вилучення саме цих предметів, які вилучені законом з обігу, під час проведення обшуку у кримінальному провадженні за № 0001582 від 19.09.2017 року, було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001843 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та постановою слідчого від 29.11.2017 року визнано: 128 (сто двадцять вісім) патронів, речовими доказами саме у кримінальному провадженні № 0001843 від 20.10.2017 року і, згідно квитанції № 127, їх передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Васильківського ВП, а у кримінальному провадженні № 0001582 від 19.09.2017 року, вказані предмети, як такі, що вилучені законом з обігу та стали підставою для початку досудового розслідування іншого кримінального провадження, не могли і не повинні були бути визнані речовими доказами і такими не визнавались.

Аналогічним чином вищевказане стосується і тих доводів захисника, що й висновок експерта №1779 від 27.11.2017 року є неналежним доказом, адже ним досліджувались обставини, пов`язані з вилученням предметів, вилучених законом з обігу, в межах кримінального провадження № 0001843 від 20.10.2017 року.

При цьому, що стосується вищезазначеної постанови прокурора від 20.10.2017 р., згідно якої прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_24 прийнято рішення виділити з кримінального провадження № 0001582 від 19.09.2017 року в окреме провадження щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, зокрема таких документів, як: копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0001582 від 19.09.2017 року; оригінал рапорту слідчого СВ Васильківського ВП №17039 від 30.10.2017; оригінал рапорту працівників СКП Васильківського ВП; оригінал клопотання на проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 ; копію ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року; оригінал протоколу обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , то дійсно наявні підстави для висновку, що вказана постанова прокурором винесена не тією датою - 20.10.2017 року, оскільки містить посилання на висновок експерта, який складено 27.11.2017 року.

Проте, дана обставина жодним чином не вказує на недопустимість, як доказу протоколу обшуку від 19.10.2017 року, та й постанови про визнання предметів речовими доказами від 29.11.2017 року, як про те зазначає захисник, оскільки постанова про виділення матеріалів в окреме провадження не є доказом в розумінні ст. 84 КПК України, а речові докази - бойові припаси, були вилучені в ході обшуку як такі предмети, що вилучені законом з обігу, а не в результаті виділення певних документів в окреме провадження, та слідчі дії, спрямовані на перевірку вже отриманих цих доказів проводились саме в межах іншого, окремого кримінального провадження № 0001843, пов`язаного з вказаним фактом.

Тож колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що всі вищенаведені докази у даному кримінальному провадженні є належними і допустимими, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону під час їх збирання допущено не було, тому обґрунтовано поклав їх в основу своїх висновків про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а відтак, та обставина, що суд першої інстанції безпосередньо у вироку не вказав, на розв`язання клопотання захисника, про відсутність підстав для визнання їх недопустимими, не може бути підставою для скасування судового рішення.

Отже, всупереч тверджень апелянта, вищевказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання колегії суддів, в повному обсязі доводять, що 19.10.2017 року під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_4 працівниками поліції було виявлено та вилучено 128 бойових припасів до нарізної вогнепальної зброї, які є спортивно-мисливськими патронами кільцевого спалаху гвинтівкового типу калібру 5,6 мм (22 LR), що споряджені безоболонковими свинцевими кулями, котрі належали ОСОБА_8 , які останній прибав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

При цьому доводи захисника на обґрунтування відсутності в діянні ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, через законність їх придбання у 1953 році, відсутність необхідності в отриманні дозволу на їх зберігання через втрату їх здатності до стрільби за закінченням визначеного заводом-виробником терміну їх використання, є неспроможними.

Так, ч. 1 ст. 263 КК України передбачена кримінальна відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

При цьому диспозиція частини першої статті 263 КК України не відсилає за своїм змістом до інших норм законодавства і сформульована з достатньою чіткістю, щоб дозволити передбачати, які діяння є злочинними з погляду цього положення, адже поняття «закон», яке використав законодавець, має розширене тлумачення і включає в себе законодавство у цілому, в тому числі нормативні акти, що регулюють відповідні правовідносини, порушення яких утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст. 263 КК України.

Порядок поводження зі зброєю та боєприпасами, в тому числі підстави і процедуру одержання спеціальних дозволів на їх придбання, носіння і зберігання, на даний час установлено Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами (далі - Положення), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 (далі - Інструкція). Зазначені Положення та Інструкція, зміст яких не суперечить Конституції України та іншим нормативно-правовим актам вищого рівня, у контексті застосування ст. 263 КК України охоплюються поняттям «закон».

Отже, критерієм законності/незаконності поводження із зазначеними предметами є дотримання/недотримання вимог, установлених Інструкцією та Положенням (відповідна правова позиція Верховного Суду з даного питання викладена у постанові від 04 грудня 2018 року у справі № 51-967км18, у постанові від 31 травня 2018 року у справі № 127/27182/15-к, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к).

Тому, оскільки сторона захисту не послалася на будь-які обставини, які свідчили б про те, що придбання та зберігання обвинуваченим ОСОБА_8 зброї та бойових припасів відбувалося на підставі будь-якого дозволу, доводи захисника про законність придбання бойових припасів у 1953 році з їх наступним зберіганням, до моменту їх вилучення 19.10.2017 року, не мають значення в контексті даного провадження.

Твердження сторони захисту про втрату бойовими припасами, вилученими у ОСОБА_8 , їх здатності до стрільби через закінчення встановленого терміну їх зберігання є голослівними та спростовуються даними висновку експерта №1779 від 27.11.2017 р., згідно якого, зокрема - патрони, надані на експертизу у трьох паперових пачках, які поміщено до спецпакету №4325843, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - спортивно-мисливськими патронами кільцевого спалаху гвинтівкового типу калібру 5,6 мм (22 LR), що споряджені безоболонковими свинцевими кулями. 97 патронів справні та придатні для стрільби; 26 патронів несправні для стрільби. Встановити придатність для стрільби 5-ти патронів не надалось можливим у зв`язку з демонтажем останніх; дані патрони призначені для стрільби з нарізної зброї відповідного типу та калібру (5,6 мм (22 LR)) (а.п. 48-58).

Також і допитаний в суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_14 підтримав наданий ним висновок балістичної експертизи №1779 від 27.11.2017 р. та зазначив, що патрони (набої), які надійшли на дослідження, є бойовими припасами. Згідно Методики встановлення належності об`єкта до бойових припасів, було проведено їх дослідження, в ході якого встановлено, що надані патрони мають конструктивні ознаки бойових припасів до вогнепальної зброї, виготовлені промисловим способом, без внесення конструктивних змін. Основні конструктивні ознаки віднесення їх до бойових припасів - це наявність в них метального снаряду, наявність пристрою запалення, наявність конструкції, яка поєднує це в єдине ціле, наявність метального заряду, і в наданих на дослідження об`єктах присутні всі ці ознаки. Всі 128 патронів, які були надані на дослідження, були віднесені до бойових припасів. Непридатність 26 патронів для стрільби зумовлена їх тривалим зберіганням, розкладанням ініціюючого заряду, але це не впливає на їх належність до боєприпасів. Це спортивно-мисливські патрони вони призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, спортивної та мисливської зброї відповідного калібру, а конкретно до видів зброї - це карабіни, гвинтівки та пістолети. Вирішення питання часу їх виготовлення не відноситься до компетенції експерта. Термін використання може вплинути на придатність патронів до стрільби, але це не впливає на належність цих патронів до боєприпасів, а придатність їх до стрільби встановлюється виключно в ході дослідження.

При цьому не спростовують цих висновків пояснення допитаного в суді апеляційної інстанції в якості спеціаліста - провідного наукового співробітника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_15 , яким вказано на віднесення до бойових припасів лише бойових патронів, яким, відповідно до ДСТУ 8739:2017 "Зброя стрілецька. Терміни та визначення понять", визначається патрон, призначений для ураження живої сили та техніки противника, а ті патрони, які досліджуються у даному провадженні - спортивно-мисливські патрони кільцевого спалаху, гвинтівкового типу калібру 5,6 мм (22LR) не є боєприпасами і не є частиною озброєння, адже такі надані ним в аспекті віднесення функцій технічного регулювання у галузі озброєння та військової техніки до компетенції Міністерства оборони України.

Між тим, згідно Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.98, визначено, що дозвільна система, що здійснюється органами (підрозділами) поліції, поширюється, зокрема, на боєприпаси - спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту та до них належать патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, а також заряджені патрони до гладкоствольних мисливських рушниць, мисливський порох і капсулі.

Натомість, як встановлено у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_8 , не пройшовши встановлену процедуру отримання відповідного дозволу, передбачену Положенням про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. №576 з наступними змінами) та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21.08.1998 р., тобто не маючи відповідного права, придбав та зберігав за місцем свого проживання боєприпаси до нарізної вогнепальної зброї, в кількості 128 штук, що, згідно висновку експерта №1779 від 27.11.2017 р., являються спортивно-мисливськими патронами кільцевого спалаху, гвинтівкового типу калібру 5,6 мм (.22 LR), що споряджені безоболонковими свинцевими кулями.

При цьому ствердження сторони захисту, що придбавши патрони у передбаченому законом порядку, та знаючи, що від жовтня 1961 р., тобто на протязі 56 років, патрони фактично такими є лише за формою, оскільки втратили здатність до стрільби, обвинувачений не мав жодних підстав звертатися за дозволом на їх зберігання, оскільки цілком обґрунтовано вважав, що вони такими вже не є, не ґрунтуються на вищенаведених вимогах законодавства, спростовуються матеріалами провадження і в цілому не вказують на відсутність умислу ОСОБА_8 щодо незаконного поводження з боєприпасами, адже незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що в процесі досудового розслідування та при розгляді провадження в суді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення, наведені у вироку докази зібрані у відповідності до вимог КПК України, обґрунтовано визнані належними, допустимими і достовірними та такими, що доводять винуватість ОСОБА_8 у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а отже дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок в оскарженій його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

Призначене покарання ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, як і обґрунтованим є рішення суду першої інстанції про можливість застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, що в цілому є справедливим, необхідним і достатнім для досягнення, визначеної законом про кримінальну відповідальність, його мети.

За викладеним вище, не маючи інших приводів та підстав для скасування чи зміни вироку, визнаючи його законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3