Справа № 464/986/24
пр.№ 1-кп/464/294/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.02.2024 року Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 02.01.2024, з угодою про визнання винуватості від 22.02.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, непрацевлаштованого, неодруженого, із середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.357 КК України та кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 16 грудня 2023 року близько 18:00 год, перебуваючи поблизу входу в під`їзд будинку за адресою: м. Львів, пр. Ч. Калини, 115, помітив залишену без нагляду банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка прив`язана до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_6 та, діючи умисно, з метою подальшого використання для викрадення грошових коштів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом крадіжки, заволодів вказаною банківською карткою, яка, відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію», пп.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», є офіційним документом.

Окрім цього, ОСОБА_3 17.12.2023 у період часу з 15:40 год до 15:45 год, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою особистого протиправного збагачення, використовуючи викрадену ним раніше банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка прив`язана до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_6 , без відома та дозволу останньої, достовірно знаючи, що кошти на вказаному банківському рахунку йому не належать, шляхом розрахунку за придбаний ним товар у приміщенні магазину «Мінімаркет» за адресою: м. Львів, вул. Драгана, 1, на суму 292 гривні та у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Львів, вул. Драгана, 2 на суму 463 гривні, викрав грошові кошти на загальну суму 755 гривень, чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на вказану суму.

Окрім цього, ОСОБА_3 03.01.2024 близько 12:10 год, перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько», що за адресою: м.Львів, вул. Коломийська, 7а, де свою господарську діяльність здійснює ПП «Мережа-Сервіс Львів», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, діючи в умовах воєнного стану та повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгового прилавку 1 пляшку вина ТМ «Совінйон Блан Мальборо, 12%, об`ємом 0,75 л., вартістю 320,45 грн без ПДВ, яку заховав у власну сумку та, не оплативши за вказаний товар, пройшов за межі кас торговельного залу та покинув приміщення вказаного магазину, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальну шкоду на загальну суму 320,45 грн без ПДВ.

Окрім цього, ОСОБА_3 03.01.2024 близько 12:35 год, перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько», що за адресою: м.Львів, вул. Драгана, 4б, де свою господарську діяльність здійснює ПП «Мережа-Сервіс Львів», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, діючи в умовах воєнного стану та повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгового прилавку 1 пляшку бренді ТМ «Старий Кахетті», 3 роки, 40%, об`ємом 0,5 л, вартістю 192,30 грн. без ПДВ та 1 пляшку бренді ТМ «Метакса», 5 років, 38%, об`ємом 0,5 л, вартістю 298 грн. без ПДВ, які заховав у власну сумку та, не оплативши за вказаний товар, пройшов за межі кас торговельного залу та покинув приміщення вказаного магазину, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальну шкоду на загальну суму 490, 30 грн. без ПДВ.

Під час досудового розслідування між прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , за наявності письмових заяв представника потерпілого ПП «Мережа-Сервіс Львів» ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 , 22.02.2024 укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та наведені обставини вчинення кримінальних правопорушень. Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.357 КК України, у виді обмеження волі на строк - один рік, за вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185 КК України, - п`ять років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким та остаточно визначили покарання у виді п`яти років позбавлення волі, а також на підставі ст.75 КК України визначили звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 22.02.2024.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч. 4 ст.185 КК України, та пояснив, що він уклав угоду добровільно, повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просив затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Від представника потерпілого ПП «Мережа-Сервіс Львів» ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 28.02.2024 надійшли клопотання про розгляд даного кримінального провадження у їх відсутності. Додатково у клопотаннях останні зазначили, що не заперечують щодо затвердження угоди про визнання винуватості від 22.02.2024, укладеної між прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , претензій майнового характеру до обвинуваченого не мають.

На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, розгляд проведено за відсутності представника потерпілого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 .

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд дійшов висновку, що слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких, тяжких та особливо тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений добровільно уклав угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України - відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у привласненні офіційного документа, з корисливих мотивів, в таємному викраденні чужого майна, в умовах воєнного стану, а також в таємному викраденні чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, а тому його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України та за ч. 4 ст. 185 КК України.

Зазначені кримінальні правопорушення, згідно ст.12 КК України, відносяться до кримінального проступку (ч.1 ст.357 КК України) та тяжких злочинів (ч.4 ст.185 КК України).

Обвинувачений, згідно із ст. 89 КК України, раніше не судимий, покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкцій ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України.

За таких обставин, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначити узгоджений сторонами вид та міру покарання обвинуваченому, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Окрім цього, при визначенні терміну іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, його участь у антитерористичній операції, наявність пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень) та відсутність обтяжуючи обставин, а також добровільне відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, та приходить до висновку про встановлення останньому іспитового строку на один рік.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 472, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 лютого 2024 року між прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.367, ч. 4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-диски із відеозаписами з магазину «Близенько» (ПП «Мережа-Сервіс Львів»), з магазину «Напої та тютюн» (ФОП ОСОБА_8 ), які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при таких;

-банківську картку НОМЕР_1 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження, - повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

-одну пляшку бренді ТМ «Старий Кахетті», 3 роки, 40%, об`ємом 0,5 л, та одну пляшку бренді ТМ «Метакса», 5 років, 38%, об`ємом 0,5 л, які передані представнику потерпілого ПП «Мережа-Сервіс Львів» на зберігання, - повернути потерпілому ПП «Мережа-Сервіс Львів»;

-одяг, а саме: чоловічу куртку темно-коричневого кольору та штани чоловічі камуфляжні темно-сірого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_9