Справа № 463/491/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/424/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 14 березня 2024 року,

з участю заявника ОСОБА_6

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16 січня 2024 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що уповноважені особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, отримавши заяву ОСОБА_7 від 16 січня 2024 року, дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, зазначених заявником.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки слідчим суддею не повно з`ясовано всі обставини справи. Зазначає, що він у своїй заяві від 16 січня 2024 року достеменно виклав обставини вчинення кримінального правопорушення прокурорами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перевищили свої повноваження та обманом закрили кримінальну справу щодо розкрадання майна ТОВ «Львівоблагропромбуд».

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м.Львові невідкладно внести до ЄРДР відомості викладені в заяві ОСОБА_6 від 16 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч.3 ст. 364, ч.2 ст. 365 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч.4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч.5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 23 січня 2024 року звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про злочин від 16 січня 2024 року.

При цьому, у скарзі ОСОБА_6 зазначив, що ним була надіслана до ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, заява про вчинення кримінального правопорушення. Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, в порушення вимог ст. 214 КПК України протягом 24 годин питання про внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення не вирішила, натомість фактично відмовлено у внесенні таких відомостей.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя в ухвалі зазначив, що у поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення, яка долучена до матеріалів скарги, заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення кримінально-каранного діяння та не надано жодних доказів на підтвердження такого.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, останній вважає, що прокурорами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були вчинені кримінальні правопорушення при закритті кримінального провадження №000174.

Разом з тим, як вірно зазначив слідчий суддя доводи заяви ОСОБА_6 зводяться до незгоди із постановою про закриття кримінального провадження №000174 від 29.12.2012, при цьому, жодних фактичних даних заява про вчинення кримінального правопорушення не містить, що не може слугувати підставою для внесення відомостей до ЄРДР

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя враховуючи, що кримінальне провадження №000174, в межах якого, на думку заявника, були вчинені злочини, на даний час триває, що вбачається із змісту скарги та заяви про злочин, прийшов до вірного переконання про те, що доводи заявника у заяві є його особистою оцінкою і грунтуються лише на припущеннях щодо можливих кримінальних правопорушень, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України та вірно розцінюються слідчим суддею як позапроцесуальний вплив на оцінку доказів в іншому кримінальному провадженні, що знаходиться на розгляді органу досудового розслідування чи в провадженні суду.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, на думку колегії суддів, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про те, що невнесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування, після отримання заяви ОСОБА_6 про кримінальні правопорушення, є обґрунтованим.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, колегія суддів вважає безпідставними.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 14 березня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16 січня 2024 року - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4