Ухвала

Іменем України

26 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 733/1044/14-к

провадження № 51-6658 зр 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 січня 2024 року,

встановив:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 липня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 13 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 25 грудня 2014 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Не погоджуючись із вищевказаними судовими рішеннями засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 січня 2024 року, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, вищевказану касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 повернуто.

На адресу Верховного Суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 січня 2024 року, у якій засуджений не погоджується із вказаною ухвалою та просить роз`яснити, які саме відомості, заяви або інші умови він повинен виконати для того, щоб його скарга на рішення судів першої та апеляційної інстанцій була прийнята касаційним судом до розгляду.

Дослідивши заяву засудженого та матеріали провадження, Верховний Суд вважає, що у роз`ясненні ухвали Верховного Суду від 22 січня 2024 року слід відмовити з огляду на таке.

Положенням ч. 4 ст. 441 КПК України визначено, що судові рішення суду касаційної інстанції ухвалюються, проголошуються, видаються, роз`яснюються або надсилаються учасникам судового провадження в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу.

Водночас за змістом ч. 1 ст. 434 КПК України касаційний розгляд здійснюється згідно з правилами розгляду в суді апеляційної інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою. У свою чергу згідно з ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Таким чином, положення ст. 380 КПК України, які регулюють порядок розгляду заяви про роз`яснення судового рішення в суді першої інстанції, на стадії касаційного перегляду мають застосовуватися з урахуванням особливостей такого перегляду.

Беручи до уваги, що засуджений ОСОБА_4 просить роз`яснити ухвалу, яку було постановлено на стадії відкриття касаційного провадження без проведення судового засідання, його заява про роз`яснення цієї ухвали розглядається

в такому ж порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. Це дає змогу усунути недоліки судового рішення, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.

Тому механізм, визначений у ст. 380 КПК України, не може використовуватися, якщо учасник процесу не згоден з мотивами судового рішення, порушує питання

про внесення змін або нових даних у судове рішення.

При розгляді заяви про роз`яснення судового рішення Верховний Суд дійшов висновку, що мотивувальна та резолютивна частини ухвали від 22 січня 2024 року викладені зрозумілими реченнями і не містять у собі труднощів

для розуміння її точного змісту. В рішенні чітко зазначено мотиви, з яких виходив Верховний Суд при його прийнятті, а також положення закону якими він керувався.

Крім того, як слідує із заяви, засуджений не вказує, в чому полягає незрозумілість судового рішення та не посилається на конкретні обставини,

а по суті заперечує законність ухвали суду касаційної інстанції.

За таких обставин, ухвала Верховного Суду від 22 січня 2024 року

не підлягає роз`ясненню, оскільки є зрозумілою, не містить будь-яких положень, щодо яких можуть виникнути суперечності стосовно їх розуміння або неоднозначне тлумачення при виконанні. Незгода заявника із судовим рішенням не є підставою для його роз`яснення в порядку ст. 380 КПК України.

Тому відсутні підстави для задоволення заяви засудженого про роз`яснення судового рішення в порядку ст. 380 КПК України.

Керуючись статтями 380, 441 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні його заяви про роз`яснення ухвали суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 січня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню

не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3