БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.04.2024
Єдиний унікальний номер 497/572/24
Провадження № 1-кп/497/79/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000029 від 26.02.2024 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Залізничне, Болградського району, Одеської області, громадянина України, має середню базову освіту, не одружена, на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, не інваліда, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, особу якої встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого органом 5129 від 10.12.2021 року,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2024 приблизно о 18:48 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, знаходячись біля їдальні «Сіли-Поїли», розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , вступила у сварку з побутових причин зі своєю малознайомою неповнолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в процесі якої вони негативно висловлювались в адресу одна одної.

Під час зазначеної події ОСОБА_6 діючи з мотивів особистих неприязних відносин до ОСОБА_4 , що виникли під час сварки, бажаючи помститися за її висловлювання, які вона вважала образливими для себе, з умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій, та бажаючи їх досягнення, умисно схопила ОСОБА_4 обома руками за волосся та без перерви у часі, умисно нанесла не менше двох ударів (точна кількість не встановлена) головою та не менше трьох ударів (точна кількість не встановлена) правою рукою по голові та по обличчю ОСОБА_4 , чим спричинила останній тілесні ушкодження у виді синця на обличчі в ділянці чола праворуч вище правої брови, синця на волосяній частині голови в ділянці потилиці по центру, які за ступеням тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

По твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_6 визнала свою провину у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку та запевнила суд, що шкодує про вчинене.

При цьому, обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що 24.02.2024 року вона пішла в бар, який знаходиться на АДРЕСА_3 , в якому вона зустріла свого знайомого, з яким почала сваритися. В цей час неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 разом з друзями почали знімати дані події на телефон, на що обвинувачена зробила зауваження, після чого підійшла до неповнолітньої потерпілої та почала бити останню, завдавши не менше трьох ударів кулаком по обличчю, потім по тілу. Більш детально зазначені події обвинувачена ОСОБА_6 не пам`ятає, оскільки перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що в той вечір вона разом з друзями перебувала на зупинці біля їдальні «Сіли-поїли» за адресою: АДРЕСА_3 . Обвинувачена ОСОБА_6 почала сваритися зі своїм товаришем, зазначену сварку знімав на відео її, неповнолітньої обвинуваченої - друг. Після цього ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_4 та схопивши за волосся почала наносити удари кулаком по голові та обличчю останньої.

На запитання прокурора ОСОБА_3 , неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що зазначені події відбувались 24.02.2024 року о 18:48 годині. Раніше неповнолітня потерпіла та обвинувачена не були знайомі між собою. Обвинувачена була в нетверезому стані, стрибала та сварилась.

Також потерпіла звернула увагу, що після цієї події має фобію, не може ввечері перебувати на вулиці, втратила сон та спокій, тривалий час її турбували головні болі. Вона зверталася до сімейного лікаря, який призначав їй знеболювальне та заспокійливе. А наразі є необхідність звернутися до психолога, аби відновити емоційний стан. Вважає, що діями обвинуваченої їй було завдано моральну шкоду, яку просила стягнути з обвинуваченої задля відновлення свого емоційного стану.

Щодо покарання неповнолітня потерпіла просила призначити обвинуваченій громадські роботи.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 пояснила суду, що вона є матір`ю ОСОБА_4 , після вказаних подій її донька ОСОБА_4 стала неурівноваженою, в останньої погіршився сон, з`явилась нервозність, вона стала неуважною в навчанні, оскільки страждає на головні болі, пережила сильне душевне хвилювання, в зв`язку з чим є необхідність відвідати сеанси психотерапії, які є дороговартісними. Щодо покарання обвинуваченій, покладалася на розсуд суду.

Судом також допитано свідка потерпілої сторони ОСОБА_7 , яка підтвердила суду, що була очевидцем вказаної події 24.02.2024 року. Обвинувачена ОСОБА_6 перебувала в сильному алкогольному сп`янінні, поводилася не адекватно, кидалася на усіх, в результаті чого, схватила ОСОБА_4 за волосся та її голову била о своє коліно, також била кулаками. Ніхто з присутніх не міг відтягнути ОСОБА_6 від ОСОБА_4 .. Саме вона, свідок викликала поліцію після того, як обвинувачена побила неповнолітню потерпілу. Також свідок зазначила, що вказані події знімав на телефон їх друг.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй діяння повністю підтверджується наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, з якого вбачається факт звернення неповнолітньої ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_5 до поліції (а.с.47);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №0000029 від 26.02.2024 року за ч.1 ст.125 КК України, відомості до якого внесені за заявою неповнолітньої ОСОБА_4 від 26.02.2024 року та розпочато досудове розслідування (а.с.46);

- постановою про призначення групи дізнавачів від 26.02.2024 року, до складу якої входять: начальник сектору дізнання Болградського РВП ГУНІ в Одеській області ОСОБА_8 , старший дізнавач Болградського РВІ ГУНІ в Одеській області ОСОБА_9 , уповноважена особа здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 (а.с.48);

- постановою про визнання потерпім від 26.02.2024 року, з якої вбачається залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження в якості потерпілої (а.с.49);

- постановою про доручення проведення судово-медичної експертизи від 26.02.2024 року, з якої вбачається призначення проведення судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.50);

- висновком лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_11 №5 від 28.02.2024 року, з якого слідує, що завдані ОСОБА_4 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.51);

- постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 04.03.2024 року, якою прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 постановив: зняти показання технічного приладу з функцією відеозапису, шляхом копіювання відеозапису з камер відеоспостереження, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 (їдальня «Сіли-Поїли»), за період часу з 18 години 48 хв. до 18 години 51 хв. 24.02.2024 (а.с.52-54);

- протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, -кінозйомки, відеозапису від 04.03.2024 року, з якого вбачається відібрання одного відео фрагменту на якому зафіксовано нанесення обвинуваченою ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (а.с.55-57);

- протоколом огляду предмету від 04.03.2024 року під час якого було оглянуто оптичний диск DVD+R марки «Axent» об?ємом 4,7 Gb, який було надано 04.03.2024 року ФО-П « ОСОБА_12 », за адресою: АДРЕСА_3 , на якому зафіксовані події, які відбулись 24.02.2024 року в період часу з 18:48:00 години по 18:50:30 годину (а.с.58-66);

- судом досліджено оптичний диск DVD+R марки «Axent» об?ємом 4,7 Gb, який було надано 04.03.2024 року ФО-П « ОСОБА_12 », за адресою: АДРЕСА_3 , на якому зафіксовані події, що мали місце 24.02.2024 року в період часу з 18:48:00 години по 18:50:30 годину, де вбачається нанесення побоїв обвинуваченою ОСОБА_6 потерплій ОСОБА_4 (а.с.67);

- постановою дізнавача про визнання речовими доказами від 04.03.2024 року, якою визнано оптичний диск DVD+R марки «Axent» об?ємом 4,7 Gb, який було надано 04.03.2024 року ФО-П « ОСОБА_12 », за адресою: АДРЕСА_3 речовим доказом в кримінальному провадженні №0000029 від 26.02.2024 року (а.с.68);

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 04.03.2024 року в кримінальному провадженні №0000029 від 26.02.2024 року, кваліфікованого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (а.с.69-71).

Досліджені судом докази ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися, та долучені до кримінального провадження.

Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_6 з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст.23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст.94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».

Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.

Так, дії обвинуваченої ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст.125 ч.1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, фактичне визнання нею своєї вини, визнання спричинення нею тілесних ушкоджень неповнолітній потерпілій, відсутність, на думку суду, каяття у заподіянні шкоди здоров`ю іншої людини, суд також бере до уваги особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка характеризується незадовільно, що повністю підтверджується наступними доказами:

- вимогою ОДК ГУНП України в Одеській області на ім`я ОСОБА_6 , з якої вбачається неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності останньої (а.с.72-73);

- заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 30.11.2023 року по справі №497/1745/23, провадження №2/497/626/23, яким позбавлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку с. Залізничне Болградський район Одеська області, РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.74-75);

- вироком Болградського районного суду Одеської області від 12.11.2015 року по справі №497/2120/15-к, провадження №1-кп/497/140/15, яким ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 126 КК України, та призначено їй покарання - 1 (один) рік позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного цим вироком покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки. Відповідно до ст.76 ч.1 п.2,3 КК України покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця свого проживання або роботи (а.с.76-77);

- вироком Болградського районного суду Одеської області від 11.08.2010 року по справі №1-158/10, яким ОСОБА_6 визнано винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді двох років іспитового строку (а.с.78-79);

- вироком Болградського районного суду Одеської області від 01.11.2023 року по справі №497/1076/23, провадження №1-кп/497/88/23, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, і на підставі санкції цієї статті призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 30-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень (а.с.80-81);

- листом за підписом заступника начальника Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 від 05.05.2023 року №64/1-4525, з якого вбачається, що 17.04.2023 року приблизно о 16:00 годині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зі своїми дітьми - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 проживає за адресою: АДРЕСА_4 - спричинила своєму сину ОСОБА_15 тілесні ушкодження (вдарила декілька раз рукою в область голови), при цьому мати перебувала у стані алкогольного сп`яніння 1.6 проміле (що підтверджується відповідним актом з медичного закладу) (а.с.82-83);

- листом за підписом начальника УСЗН Болградської РВА (РДА) Одеської області ОСОБА_16 з якого вбачається, що до Управління соціального захисту населення Болградської районної державної (військової) адміністрації 07.10.2022 poкy в телефонному режимі надійшла інформація від т.в.о. медичного директора КНП «Болградська центральна районна лікарня» Болградської міської ради ОСОБА_17 про те, що в сім?ї ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 скоєно домашнє насильство, а саме: онука ОСОБА_6 нанесла тілесні пошкодження ножем діду ОСОБА_18 (а.с.84;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області 12.02.2015 року (а.с.85) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію НОМЕР_4 із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.86), з яких вбачається, що ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 17.10.2018 року (а.с.87) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію НОМЕР_4 із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.88), з яких вбачається, що ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- актом обстеження умов проживання від 17.04.2023 року №29, з якого вбачається, що під час обстеження житлових умов за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_6 перебувала у стані алкогольного сп`яніння разом з молодшим сином Єгором, щодо місця перебування старшого сина ОСОБА_19 відомостей не змогла надати (а.с.89);

- довідкою від 28.04.2023 року за підписом Інспектора з ЮП СП Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_20 з якої вбачається, що 17.04.2023 року о 16:20 годині до Болградського РВП ГУНП зі служби « НОМЕР_6 » надійшло повідомлення від ОСОБА_21 , 1974 року народження, яка мешкає АДРЕСА_5 про те, що неподалік адреси знайшли дитину віком 8 років, яка побита, зі слів дитини його побила матір в алкогольному сп`янінні, зазначені обставини в подальшому були підтверджені проведеними процесуальними діями (оглядом дитини лікарем, освідування матері) (а.с.90);

- випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) АДРЕСА_6 , з якої вбачається, що на момент 17.04.2023 року в ОСОБА_13 наявні тілесні ушкодження (забій та рана в/губи, тощо) (а.с.92);

- довідкою №234/11 від 04.03.2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_6 на обліку в лікаря психіатра не перебуває (а.с.93);

- довідкою №235/11 від 04.03.2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_6 на обліку в лікаря нарколога не перебуває (а.с.94);

- характеристикою №121 від 04.03.2024 року за підписом старости Залізничненського старостату Болградської міської ради ОСОБА_22 , з якої вбачається, що ОСОБА_6 характеризується незадовільно: зловживає спиртними напоями, офіційно не працевлаштована, на поведінку останньої неодноразово надходили скарги від мешканців села (а.с.95);

- довідкою №120 від 04.03.2024 року за підписом старости Залізничненського старостату Болградської міської ради ОСОБА_22 , з якої вбачається, що ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входить син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.96);

- витягом з ЄРДР, з якого вбачається, що групою дізнавачів СД Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000038 від 18.04.2023 року за ч.1 ст.125 КК України, за фактом нанесення тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.91).

Зазначені докази також ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися та долучені до кримінального провадження, всі попередні вироки відносно ОСОБА_6 набрали законної сили.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій відповідно до ст.66 КК України не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій в силу ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_6 проступку, та наслідків, до яких привели неправомірні дії обвинуваченої, даних про її особу, не визнана особою з інвалідністю першої або другої групи, не є вагітною, не досягла пенсійного віку, поведінку обвинуваченої під час судового слідства та судового розгляду, враховуючи позицію прокурора і потерпілої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції інкримінованої їй статті у вигляді громадських робіт, що буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Щодо цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

20.03.2024 року через канцелярію до суду надійшов цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення (а.с.31-35), яким неповнолітньої потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_5 просять суд стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якої діє мати - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 20 000 гривень (двадцять тисяч гривень).

Ухвалою суду від 20.03.2024 року цивільний позов неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 та її законного представника ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, в кримінальному провадженні №0000029 від 26.02.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України прийнято до розгляду (а.с.41-42).

Позивач та її законний представник наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_6 визнала, що дійсно завдала побиття неповнолітній потерпілій, та спричинена моральна шкода має бути відшкодована в повному обсязі, тобто погодилася з заявленим розміром моральної шкоди.

Прокурор покладався на розсуду суду.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч.2 ст. 127 КПК України).

Згідно з положеннями ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями від 27 лютого 2009 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Положенням статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, неможливо відшкодувати в повному обсязі, адже не має точних критеріїв майнового виразу болю від втрати спокою.

Таким чином, враховуючи обставини справи, визнання обвинуваченою, тобто відповідачем цивільного позову, приймаючи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, глибину душевних страждань потерпілої, які вона зазнала внаслідок протиправної поведінки обвинуваченої, спричинені тілесні ушкодження, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що потерпіла заслуговує на грошову компенсацію за спричинену моральну (немайнову) шкоду, яка буде достатньою для відновлення її душевного стану.

Виходячи з принципу пропорційності, суд вважає за необхідне цивільний позов неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 (позивача) та її законного представника ОСОБА_5 до обвинуваченої (відповідача) ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, в кримінальному провадженні №0000029 від 26.02.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - задовольнити.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат в даному кримінальному провадженні - не має.

Міра запобіжного заходу до ОСОБА_6 - не застосовувалася.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.127, 128, 129, 369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України , суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити їй покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_6 не застосовувати.

Цивільний позов ОСОБА_4 та її законного представника ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданого органом 5129 від 10.12.2021 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_7 , моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 20 000 гривень (двадцять тисяч гривень).

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1