Справа № 367/2550/23
Провадження №1-кс/367/796/2024
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ірпені заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_4 , подану у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, -

встановив:

У провадженні судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_4 перебуває об`єднане кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, а саме: обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2022 за №0000874 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, та обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2023 за №0002683 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

12 червня 2024 року обвинуваченим ОСОБА_3 під час судового засідання заявлено відвід судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_4 на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, посилаючись на наявність обставин, які викликають у нього сумнів у неупередженості судді.

Про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді, учасники кримінального провадження, а також суддя ОСОБА_4 повідомлялися своєчасно та належним чином.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заявлений відвід, заяву про відвід обґрунтував тим, що протягом всього розгляду справи суддя ОСОБА_4 проявляє упередженість та небезсторонність стосовно нього. Зокрема, обвинувачений зазначив, що поза увагою суду залишилася та обставина, що більшість доказів були сфальсифіковані стороною обвинувачення, суддя ОСОБА_4 при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою не бере до уваги доводи ОСОБА_3 про те, що він утримується під вартою в нелюдських умовах та щодо незадовільного стану здоров`я, який перешкоджає його утриманню в місці попереднього ув`язнення. Враховуючи викладене, обвинувачений просив відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України

Суд, заслухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_4 перебуває об`єднане кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, а саме: обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2022 за №0000874 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, та обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2023 за №0002683 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. (справа ЄУН 367/2550/23; провадження №1-кп/367/393/2024).

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, зокрема, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно із ч.1 ст.76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Згідно із ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Згідно із п. 66 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007, суд далі нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, "Булут проти Австрії" (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та "Томан проти Швейцарії" (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 в якості підстави для відводу зазначає незгоду із прийнятими суддею процесуальними рішеннями у кримінальному провадженні щодо продовження запобіжного заходу стосовно нього у вигляді тримання під вартою.

Проте, незгода із процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу судді, оскільки кримінальним процесуальним законодавством встановлений інший порядок такого оскарження.

Зокрема, апеляційна скарга на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення (ч.ч.1,2 ст.395 КПК України). Заперечення проти ухвал, які не підлягають окремому оскарженню, можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

На переконання суду, незгода обвинуваченого із процесуальними рішеннями та діями судді не свідчить про упередженість судді ОСОБА_4 та не може бути підставою для його відводу.

Разом з тим, відповідно до п.10 ч.3 ст.42 КПК України, обвинувачений має право під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу.

Також, не є підставою для відводу судді посилання обвинуваченого ОСОБА_3 про неврахування судом тієї обставини, що більшість доказів були сфальсифіковані стороною обвинувачення, оскільки суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (ч.1 ст.89 КПК України).

Інших обставин, які б свідчили про упередженість судді ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_3 не зазначено.

Враховуючи викладене, судом не встановлено обставин, передбачених ст. 75 КПК України, що виключають участь судді ОСОБА_4 в розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України, у зв`язку з чим у задоволенні відводу обвинуваченого судді ОСОБА_4 слід відмовити.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, - постановив:

Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_4 , поданої у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1