Справа № 752/1219/19
Провадження № 1-кс/752/1320/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на рішення слідчого про повідомлення про підозру від 21.10.2013 у кримінальному провадженні №0008761 від 02.07.2013 року, про повідомлення про підозру від 17.09.2013 у кримінальному провадженні №0008812 від 03.07.2013 року, про повідомлення про підозру від 23.07.2013 у кримінальному провадженні №0008761 від 02.07.2013 року, про повідомлення про підозру від 21.10.2013 у кримінальному провадженні №0009650 від 25.07.2013 року,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру у якій захисник просить:

- скасувати повідомлення про підозру від 21 жовтня 2013 року у кримінальному провадженні №0008761 від 02.07.2013 відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України;

- скасувати повідомлення про підозру від 17 вересня 2013 року у кримінальному провадженні 0008813 від 03.07.2013 відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України;

- скасувати повідомлення про підозру від 21 жовтня 2013 року у кримінальному провадженні 0009650 від 25.07.2013 відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України;

- скасувати повідомлення про зміну підозри від 23 липня 2014 року у кримінальному провадженні №0008761 від 02.07.2013 відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 309 КК України;

- зобов`язати компетентних посадових осіб Голосіївської окружної прокуратури м. Києва вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей щодо повідомлення про підозру ОСОБА_4 .

Захисник підозрюваного обґрунтовує вимоги скарги тим, що в провадженні СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві перебувало три кримінальних провадження, за фактом нібито вилучення у ОСОБА_4 певних речовин, а саме: кримінальне провадження №0008761 від 02.07.2013, №0008813 від 03.07.2013, №0009650 від 25.07.2013.

У кожному із зазначених кримінальних проваджень було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 КК України, а саме:

- 21 жовтня 2013 року складено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0008761 від 02.07.2013;

- 17 вересня 2013 року складено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0008813 від 03.07.2013;

- 21 жовтня 2013 року складено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0009650 від 25.07.2013.

23 липня 2014 року зазначені кримінальні провадження були об`єднанні в одне кримінальне провадження, якому присвоєно єдиний номер - 0008761, у якому цього ж дня було складено змінене повідомлення про підозру де фактично зазначено три епізоди з вище наведених повідомлень про підозру.

Захисник, стверджуючи про наявність підстав для скасування повідомлення про підозру, вказує, що посадові особи правоохоронних органів після складання повідомлення про підозру не вжили заходів для вручення його у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень. Матеріали кримінального провадження не містять документів, які б свідчив про направлення повідомлення про підозру по місцю мешкання ОСОБА_4 або інших документів.

ОСОБА_4 до кінця 2023 року не був обізнаним про те, що йому повідомлялось про будь-яку підозру, лише через 10 років він дізнався про наявність чотирьох повідомлень про підозру, складених на його ім`я.

Також захисник вказує про те, що в ті дати, коли складались зазначені вище повідомлення про підозру, ОСОБА_4 перебував на лікуванні і співробітники поліції були обізнаними про це, оскільки приймали рішення про зупинення проваджень у зв`язку із лікуванням ОСОБА_4 .

На підставі зазначеного захисник, посилаючись на положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, просив про задоволення скарги.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , підтримав скаргу. Зазначив, що ОСОБА_4 не набув статус підозрюваного. Вважає, що положення, визначені п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, підлягають застосуванню у даному кримінальному провадженні.

Особа, чиє рішення оскаржується, в судове засідання не заявилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність особи, чиє рішення оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши захисника підозрюваного, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України - параграф 1, статті 303-308.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

Пунктом 10 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Частина перша статті 303 КПК України доповнена пунктом 10 згідно із Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 (підпункт 23 пункту 7 параграфу 1 розділу 4). Зазначені зміни набрали чинності 16.03.2018.

Пунктом 4 параграфу 2 розділу 4 вказаного Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII визначено, що підпункт 23 пункту 7 параграфу 1 розділу 4 не має зворотньої дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Так, у кримінальних провадженнях, у яких ОСОБА_4 було повідомлено про підозру, відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань до введення в дію пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, а саме: у кримінальному провадженні №0008761 - 02.07.2013 року, у кримінальному провадженні №0008813 - 03.07.2013 року, у кримінальному провадженні №0009650 - 25.07.2013 року.

Таким чином, положення, визначені п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, не підлягають застосуванню у даних кримінальних провадженнях.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до загальновизнаного принципу права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (стаття 58 Конституції України). При цьому, на відміну від кримінального матеріального закону, кримінальний процесуальний закон не має зворотньої дії у часі, навіть у тих випадках, коли його положення є більш сприятливими для учасників кримінального провадження.

Обмеженнями, встановленими законом в частині можливості оскарження повідомлення про підозру у кримінальних провадженнях, розпочатих до 15.03.2018, не погіршується становище підозрюваних у таких кримінальних провадженнях, оскільки вони не позбавлені можливості доводити свою правову позицію щодо необґрунтованості підозри на стадії досудового розслідування при вирішенні питань, що потребують перевірки слідчим суддею обґрунтованості пред`явленої підозри чи щодо своєї невинуватості під час судового провадження. Таким чином, зазначене не є обмеженням доступу до суду в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У зв`язку із наведеним слідчий суддя дійшов висновку, що захисник підозрюваного подав скаргу на рішення слідчого, які за законом не підлягають оскарженню у кримінальних провадженнях №0008761, №0008813, №0009650.

Тому дана скарга не може бути розглянута у відповідності до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Щодо вимоги захисника про зобов`язання компетентних посадових осіб Голосіївської окружної прокуратури м. Києва вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей щодо повідомлення про підозру ОСОБА_4 , то така вимога не може бути предметом розгляду слідчим суддею під час розгляду скарги в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

У пункті 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

З урахуванням зазначеного, зважаючи на обставини справи, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати загальні засади кримінального провадження згідно ч. 6 ст. 9 КПК України і провадження за скаргою закрити, оскільки провадження у справі відкрито помилково.

Керуючись ст. 26, 305, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на рішення слідчого про повідомлення про підозри - закрити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1