Справа №639/1785/24
Провадження №1-в/639/99/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» про заміну невідбутої частини покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженій вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до 5 місяців 3 днів арешту,

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло зазначене клопотання начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Клопотання мотивоване тим, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України та призначено покарання у виді 5 місяців 3 днів арешту.

28 березня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким внесено зміни до статті 60 КК України та розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, який доповнено пунктом 23, що передбачає заміну засудженим невідбутої частини покарання у виді арешту на інший вид покарання, передбачений статтею 72 КК України.

Станом на 28.03.2024 р. невідбута частина покарання ОСОБА_4 відповідно до вироку суду складає 3 місяці 27 днів арешту.

На підставі вищевикладеного, начальник ДУ «Харківський слідчий ізолятор» просить замінити невідбуту частину покарання засудженій ОСОБА_4 у виді арешту на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, замінити засудженій ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду, із розрахунку, що одному дню арешту відповідає два дні пробаційного нагляду.

Представник ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та засуджена ОСОБА_4 в поданих до суду заява просили розглядати клопотання без їх участі.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання, суд приходить до таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді 5 місяців 3 днів арешту. Цим же вироком ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взято її під варту в залі суду негайно. Вирок набрав законної сили 26.03.2024.

На теперішній час ОСОБА_4 відбуває призначене їй покарання у виді арешту в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор»; початок строку 22.02.2024, кінець строку 25.07.2024.

Отже, станом на 02.04.2024 року відбута частина покарання засудженим складає - 1 місяці 10 днів арешту, невідбута частина покарання складає 3 місяці 23 дні арешту.

23.08.2023 року був прийнятий Закон України №3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», який вступив у законну силу 28.03.2024 р.

Вказаним законом було внесено зміни до видів покарання, зокрема ст.60 КК України викладена в такій редакції: 1. Покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців; 2. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років.

Таким чином, арешт, як вид покарання, на теперішній час не може застосовуватись до осіб, які не є військовослужбовцями.

Також, цим законом додано новий вид покарання, а саме ст.59-1 КК України «Пробаційний нагляд», який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Відповідно до п. 23 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Кримінального кодексу України, з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Пункт 2 частини 1 статті 72 КК України в редакції закону від 23.08.2023 встановлює, що одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають:

а) два дні обмеження волі;

б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;

в) два дні пробаційного нагляду.

Санкція ч. 2 ст. 389 КК України в редакції Закону №3342-IX, передбачає такі види покарання: пробаційний нагляд на строк до трьох років або обмеженням волі на той самий строк.

Приписами ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На підставі викладеного, призначене ОСОБА_4 покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 за ч. 2 ст. 389 КК України має бути замінено у відповідність до вимог Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України № 3342-IX від 23.08.2023 року.

Приймаючи до уваги, що Закон України № 3342-IX від 23.08.2023 року скасовує можливість застосування за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України покарання у виді арешту, суд дійшов висновку про необхідність заміни засудженій ОСОБА_4 невідбутої частини покарання у виді арешту на інший більш м`який вид покарання, відповідно статті 72 КК України, а саме на покарання у виді пробаційного нагляду.

З огляду на те, що судом вирішується питання про заміну покарання, а не його призначення, суд не керується положеннями ч. 4 ст. 59-1 КК України, згідно якої пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років.

Водночас, враховуючи, що такий вид покарання як пробаційний нагляд, на відміну від покарання у виді арешту, не передбачає обмеження таких основних конституційних прав і свобод, передбачених ст. 33 Конституції України, як свобода пересування та вільний вибір місця проживання, та за своєю суттю є значно м`якшим, суд не вважає, що збільшення невідбутої частини строку покарання засудженій із розрахунку день за два, погіршуватиме її становище.

За таких обставин, клопотання начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 72, ч. 3 ст. 74, п. 23 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» задовольнити.

Замінити засудженій ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 у виді 3 місяців 23 днів арешту на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 7 місяців 16 днів.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Копії ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1