печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

30.04.2024 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурора зазначив, що слідчою групою Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 07.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369 - 2 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора.

29.04.2024 за вказаними обставинами злочинної діяльності, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369 - 2 КК України.

Так, 29.04.2024 у період часу з 10 год. 06 хв. до 12 год. 57 хв. на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 № 757/18327/24-к за місцем мешкання ОСОБА_5 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено, речі та документи, які на праві власності належать ОСОБА_5 :1. мобільний телефон марки Redmi, model: НОМЕР_1 , ІМІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картами мобільного оператора «Лайфсел» з маркуванням « НОМЕР_4 », «Київстар» з маркуванням « НОМЕР_5 »2. мобільний телефон «ОРРО», model: СРН2481 з чохлом прозорого кольору з сім-картами НОМЕР_6 та НОМЕР_7 ;3. 4 (чотири) аркуші паперу з чорновими записами;4. блокнот коричневого кольору з переплетенням ліворуч з надписами на обкладинці «MEMOBOOK» «COFFE» та наклейкою з тильної сторони з надписом «89727; Блокнот з квадр.н/спіралі Coffe 100 арк.арт.89727» з чорновими записами - 1 шт.;5. блокнот синього кольору в врізками червоного кольору з ізолентою чорного кольору вздовж титульної обгортки з чорновими записами - 1 шт.;6. 8 (вісім) квитанцій з такими ідентифікуючими ознаками: 1) операційна каса ІД39727881 від 09.04.2024; 2) квитанція № від 09.04.2024; 3)квитанція №6024 від 12.04.2024; 4) квитанція №5869 від 09.04.2024; 5) квитанція №5870 від 09.04.2024; 6) квитанція № 5788 від 07.04.2024; 7) фіскальний номер чека від 09.04.2024; 8) фіскальний номер чека від 05.04.2024 на 1 аркушу кожна (всього на 8 аркушах).

Прокурор вказує, що речі та документи відповідно до постанови слідчого визнані речовими доказами так як відповідно статті 98 КПК України є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також, зазначено, що у телефонах ОСОБА_5 виявлено листування щодо переміщення ОСОБА_8 та електронні документи що вказаного переміщення та інші дані.

Санкція кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 передбачає конфіскацію майна як виду покарання.

Ураховуючи викладене, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту речей та документів ОСОБА_5 є забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У судове засідання прокурор подав заяву, в якій просив розглядати клопотання без його участі, вимоги підтримав.

Власник майна та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що неприбуття сторін, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частина 5 ст. 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та з метою конфіскації майна.

Законодавець нормами кримінального процесуального законодавства передбачив, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою збереження речових доказів та конфіскації майна, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно підозрюваного.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000109 від 07.02.2024 арешт на майно належне на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 (країна громадянства: Україна ) а саме:

1. мобільний телефон марки Redmi, model: НОМЕР_1 , ІМІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картами мобільного оператора «Лайфсел» з маркуванням « НОМЕР_4 », «Київстар» з маркуванням « НОМЕР_5 »

2. мобільний телефон «ОРРО», model: СРН2481 з чохлом прозорого кольору з сім-картами НОМЕР_6 та НОМЕР_7 ;

3. 4 (чотири) аркуші паперу з чорновими записами;

4. блокнот коричневого кольору з переплетенням ліворуч з надписами на обкладинці «MEMOBOOK» «COFFE» та наклейкою з тильної сторони з надписом «89727; Блокнот з квадр.н/спіралі Coffe 100 арк.арт.89727» з чорновими записами - 1 шт.;

5. блокнот синього кольору в врізками червоного кольору з ізолентою чорного кольору вздовж титульної обгортки з чорновими записами - 1 шт.;

6. 8 (вісім) квитанцій з такими ідентифікуючими ознаками: 1) операційна каса ІД39727881 від 09.04.2024; 2) квитанція № від 09.04.2024; 3)квитанція №6024 від 12.04.2024; 4) квитанція №5869 від 09.04.2024; 5) квитанція №5870 від 09.04.2024; 6) квитанція № 5788 від 07.04.2024; 7) фіскальний номер чека від 09.04.2024; 8) фіскальний номер чека від 05.04.2024 на 1 аркушу кожна (всього на 8 аркушах),- із забороною права володіння, користування та розпоряджання.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1