Справа № 159/96/24
Провадження № 1-кп/159/207/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001569 від 05.11.2023 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скулин Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, останній раз 17.01.2018 року вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, -

у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, зокрема 04.04.2012 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, за що судимість не знята та не погашена у встановленому порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 , в кінці липня 2023 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), проникнувши до незачиненого господарського приміщення на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що діяв на підставі Указу Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023, повторно, таємно викрав бувший у користуванні велосипед без маркувальних позначень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1333,33 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 01 листопада 2023 року, близько 18 год. 00 хв., проник до незачиненого житлового будинку на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що діяв на підставі Указу Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023, перебуваючи у ванній кімнаті вищезазначеного житлового будинку, забрав продукти харчування, що перебували у морозильній камері, а саме: 4,4 кг. грибів "лисичок" ціною 250 грн. за 1 кг.; 5,4 кг. м`яса свинини ціною 150 грн. за 1 кг.; 4,6 кг. фаршу зі свинини ціною 145 грн. за 1 кг.; 2,4 кг. ковбаси домашнього виробництва зі свинини ціною 180 грн. за 1 кг., загальна ринкова вартість яких могла складати 3009 грн., що належні потерпілій ОСОБА_5 , та виніс їх з будинку на дорогу, однак не зміг розпорядитись викраденим на власний розсуд та довести кримінальне правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що був виявлений та зупинений мешканцями вказаного будинку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав повністю. Суду показав, що дійсно вчинив вказані кримінальні правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. Відповідаючи на уточнюючі запитання прокурора та суду, повністю підтвердив існування зазначених обставин. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати та не позбавляти його волі.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у закінченому замаху (якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі) на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинено тяжкі кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, відшкодування заподіяної шкоди, що підтверджується відповідними заявою потерпілої та матеріалами кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Суд враховує також те, що обвинувачений не вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності; має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку попередню судимість, що свідчить про його стійку схильність до вчинення злочинів даної категорії; на диспансерному обліку в психіатра не перебуває; перебуває під наглядом нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з 2011 року; негативно характеризується по місцю проживання.

Крім цього, суд враховує позицію потерпілої щодо міри покарання, яка просила призначити покарання на розсуд суду.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкцій статей, що передбачає відповідальність за вчинення даних кримінальних правопорушень (злочинів).

В той же час, ОСОБА_4 по епізоду, що мав місце 01.11.2023 року, вчинив замах на крадіжку та намагався викрасти продукти харчування.

Зазначений злочин не був ним закінчений, викрадені продукти повернуто потерпілій, а тому шкідливі наслідки (в повній мірі) для останньої не наступили.

В судовому засіданні ОСОБА_4 суду показав, що, зібравши продукти харчування в пакет, він вийшов з будинку потерпілої та був помічений сторонніми особами, після чого залишив пакет.

Зважаючи на кримінальне минуле обвинуваченого, останній мав цілком реальну можливість проявити кримінальну рішучість та довести розпочатий злочин до кінця, однак цього не зробив.

Враховуючи наведені обставини, які істотно знижують суспільну небезпечність дій обвинуваченого, та обставини, які пом`якшують покарання, з урахуванням даних про особу винного, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України та пом`якшити призначене останньому покарання за цим епізодом.

Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, при визначенні остаточного покарання обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, зважаючи на встановлені обставини вчинення злочинів, враховуючи особу обвинуваченого, розміру викраденого, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувались.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, пов`язані із залученням експертів для проведення судової товарознавчої експертизи, в сумі 1434,00 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 09.11.2023 року на майно (речові докази), підлягає скасуванню з подальшим вирішенням питання речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.

Долю решти речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

за ч. ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, із застосування ст. 69 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 1434 (одну тисячу чотириста тридцять чотири) грн. 00 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.11.2023 року, - скасувати.

Речові докази:

-велосипед зеленого кольору з жовтими бризковиками та продукти харчування, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити у володінні останньої.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1