ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 680/621/23

Провадження № 11-кп/4820/215/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих

адвоката ОСОБА_6 ,

представника цивільного

відповідача адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000416 від 03 серпня 2023 року, за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_6 , представника цивільного відповідача ТзОВ «Крафт Буд» - адвоката ОСОБА_7 на вирок Новоушицького районного суду Хмельницької області від 08 грудня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмельницького, громадянина України, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм у компанії ТзОВ «Крафт Буд», працездатного, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, з вищою освітою, не має судимостей,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням і встановлено йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно з п.п.1, 2, ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зараховано ОСОБА_9 у строк відбуття покарання час його затримання з 03 серпня 2023 року до 04 серпня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 07 серпня 2023 року, - скасовано.

Речовий доказ - вантажний спеціалізований бетонорозмішувач «DAF CF-85», д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, що переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_11 , - залишено останньому.

Речовий доказ - автомобіль «ВАЗ 2103», д.р.н. НОМЕР_2 , який зберігається на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання затриманого транспорту ГУНП в Хмельницькій області, розташованого в місті Кам`янці-Подільському, вулиця Голосківське шосе - повернуто законному володільцю ОСОБА_12 .

Процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 9 560 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят) грн стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілих: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 по 7 370 (сім тисяч триста сімдесят) грн витрат на правову допомогу.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Буд» про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Буд» на користь ОСОБА_12 компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч ) грн.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Буд» про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Буд» на користь ОСОБА_13 компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) грн.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Буд» про відшкодування моральної шкоди- задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Буд» на користь ОСОБА_10 компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) грн.

У решті позовних вимог - відмовлено.

У цивільному позові потерпілої ОСОБА_14 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Буд» про відшкодування моральної шкоди -відмовлено.

Цивільний позов прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Новоушицької селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне некомерційне підприємство «Новоушицька багатопрофільна лікарня» Новоушицької селищної ради до ОСОБА_9 про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення - залишено без розгляду.

За вироком суду, 03 серпня 2023 року близько 10 год 15 хв водій ОСОБА_9 , керуючи технічно справним вантажним-спеціалізованим бетонозмішувачем «DAF CF-85» д.р.н. НОМЕР_1 (далі - автомобіль «DAF CF-85»), в світлу пору доби, рухався по асфальтобетонному покриттю, яке перебувало в сухому стані, горизонтальної, прямої в плані проїзної частини другорядної автодороги на вулиці Захисників України в смт Нова Ушиця Новоушицької ТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, з боку вулиці Південної в напрямку до провулку Українських козаків, наближався до нерегульованого перехрестя із головною автодорогою, що проходить на вулиці Єдності у смт Нова Ушиця.

У цей час по асфальтобетонному покриттю, яке перебувало в сухому стані, на підйом по асфальтобетонній проїзній частині головної автодороги на вулиці Єдності смт Нова Ушиця Новоушицької ТГ Кам`янець-Подільського району в напрямку від вулиці Будівельників до вулиці Кольчака, рухався автомобіль «ВАЗ 2103», д.р.н. НОМЕР_2 (далі - автомобіль «ВАЗ 2103»), під керуванням водія ОСОБА_12 .

При під`їзді до перехрестя із головною автодорогою вулиці Єдності водій ОСОБА_9 порушив і не дотримався вимог п.п. 1.3, 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року (далі - ПДР), яке виразилось у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги ПДР, бути взаємно ввічливим, а також дії водія не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян.

У порушення вищезазначених пунктів ПДР, ОСОБА_9 , діючи з необережності, легковажно, проявляючи злочинну самовпевненість, грубо порушуючи та не дотримуючись вимог п.п. 2.3 (б), 16.11. та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» ПДР, не зупинив керований ним транспортний засіб перед краєм перехрещення проїзної частини головної дороги вулиці Єдності, щоб надати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, здійснив виїзд автомобілем «DAF CF-85» на головну дорогу вулиці Єдності, де передньою частиною допустив зіткнення із правою боковою частиною автомобіля «ВАЗ 2103» під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався по головній дорозі на вулиці Єдності.

Унаслідок вчинення водієм автомобіля «DAF CF-85» ОСОБА_9 даної дорожньо-транспортної пригоди:

- пасажир автомобіля «ВАЗ 2103» ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, забою серця, численних переломів ребер справа та зліва, перелому правої ключиці, перелому грудини, які мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення, перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, тілесні ушкодження у вигляді саден в області правої щоки, садна зовнішньої поверхні правого плеча, які в сукупності відносяться до легкого тілесного ушкодження;

- пасажир автомобіля «ВАЗ 2103» ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден шкіри обличчя, закритої травми черевної порожнини, розриву селезінки, гемоперитонеуму, забою і гематом правої долі печінки, саден шкіри верхніх кінцівок, які в сукупності відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння;

- пасажир автомобіля «ВАЗ 2103» ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійно-рваних ран лобної ділянки голови, забою лицевої частини черепа, післятравматичного лівобічного гаймориту, забою грудної клітини, черевної порожнини, тазу, перелому кісток тазу, розтягнення та розходження клубово-крижового з`єднання тазу справа, забою і вивиху правого плечового суглобу, саден шкіри тулуба і кінцівок, які в сукупності відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як таке, що призводить до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби);

- водій автомобіля «ВАЗ 2103» ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді «закритих переломів 5-7 ребер грудної клітини справа, пневмотораксу, різано-рваних ран правого передпліччя, які в сукупності відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як таке, що зазвичай призводить до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби);

- пасажир автомобіля «ВАЗ 2103» неповнолітній ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних саден шкіри, гематом і забоїв тіла, закритої травми живота, забою та гематоми печінки, укушених ран язика, які в сукупності відносяться до легкого тілесного ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями водій ОСОБА_9 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 16.11 ПДР та не дотримався вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», зміст яких полягає в наступному:

- учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цих правил, а також бути взаємно ввічливими ( п. 1.3);

- дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ поліції, власника дороги або уповноважений ним орган (п. 1.5);

- для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3);

- на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху (п. 16.11);

- водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі ( д.з. 2.1. «Дати дорогу»).

Порушення водієм ОСОБА_9 п.п. 16.11 ПДР та невиконання вимог дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - спричинення смерті ОСОБА_15 , заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та спричиненням ОСОБА_13 та ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі представник заявника ТзОВ «Крафт Буд» - адвокат ОСОБА_7 просив скасувати вирок Новоушицького районного суду Хмельницької області від 08 грудня 2023 року в частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 до ТзОВ «Крафт Буд» про відшкодування моральної шкоди просив відмовити.

Уважав, що судове рішення суду першої інстанції в частині задоволення цивільних позовів ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , представництво яких здійснює адвокат ОСОБА_6 , є незаконним, необґрунтованим через неправильне застосування норм матеріального права та численні порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 про стягнення на їх користь з ТзОВ «Крафт Буд» моральної шкоди в розмірі 60 000 грн, 120 000, та 60 000 грн відповідно не звернув увагу на норми ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», судову практику Верховного Суду.

Посилався на те, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він за загальним правилом є належним відповідачем у справах за позовом про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_6 просив вирок Новоушицького районного суду Хмельницької області від 08 грудня 2023 року в частині цивільного позову ОСОБА_10 до ТзОВ «Крафт Буд» про відшкодування моральної шкоди змінити та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_10 задовольнити в повному обсязі.

Посилався й на те, що внаслідок отриманих травм, за зазначених у вироку обставин, позивачку з місця ДТП у важкому стані було госпіталізовано до КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня».

У результаті протиправних дій, які призвели до тяжкого тілесного ушкодження, позивачці була завдана значна моральна шкода, яка полягала у фізичному болю, душевних стражданнях та нервових переживаннях, пов`язаних з ушкодженням її здоров`я.

Зокрема, в момент ДТП позивачка пережила сильний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги та страху за своє життя та життя своєї малолітньої дитини, а також перенесла сильний фізичний біль у зв`язку з отриманими травмами.

Через численні та важкі травми позивачка вимушена була пройти оперативне втручання, упродовж тривалого часу лікувалась та проходила неприємні та болісні медичні процедури, терпіла значний фізичний біль та страждання.

Крім того, через отримані травми позивачка втратила орган (селезінку) та вимушена пристосуватись до негативних змін, які стались з нею, а також вживати постійних додаткових заходів для підтримування свого здоров`я.

Через втрату органу позивачка назавжди втратила можливість відновити своє здоров`я до того стану, який був у неї до ДТП, та позбавлена можливості вести звичайний, повноцінний для неї спосіб життя. Позивачка через необхідність дотримування дієти вимушена обмежувати себе в повноцінному харчуванні, вести спосіб життя, не пов`язаний з надмірним навантаженням, відмовитися від улюблених видів активного відпочинку, тощо.

Негативні зміни та моральні страждання пов`язані з ушкодженням здоров`я будуть супроводжувати позивачку упродовж усього її життя, оскільки не можуть бути відновлені, і цей факт сильно пригнічує позивачку, постійно нагадуючи про жахливі наслідки ДТП.

Крім того, позивачці була завдана моральна шкода у зв`язку з протиправною поведінкою щодо її малолітньої дитини. Унаслідок ДТП малолітній син позивачки ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого з місця пригоди був госпіталізований в КП «Хмельницька міська дитяча лікарня».

У зв`язку з цим вона також пережила сильний нервовий та емоційний стрес, оскільки пережила не тільки страх за своє життя, а й за життя своєї дитини, бо упродовж тривалого часу не знала, що сталось з дитиною, в якому вона стані та де вона перебуває.

Позивачка до даного часу зазнає моральних страждань та нервових переживань, бо переживає за стан здоров`я дитини та наслідки спричинених травм на його подальше життя, навчання, спілкування з однолітками, тощо.

Ураховуючи глибину, характер, тривалість душевних страждань, їх невідворотність та негативний вплив на майбутнє її життя, позивачка оцінила завдану їй моральну шкоду, пов`язану з ушкодженням здоров`я та протиправною поведінкою щодо її дитини у розмірі 400 000 грн.

Однак, суд першої інстанції не повною мірою оцінив спричинені позивачці моральні страждання, їх невідворотність та негативний вплив на майбутнє життя позивачки, внаслідок чого несправедливо зменшив суму компенсації за заподіяну шкоду до 120 000 грн.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг; представника позивача ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; представника цивільного відповідача ТзОВ «Крафт Буд» - адвоката ОСОБА_7 на підтримання власної апеляційної скарги та в заперечення апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_6 ; обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які при вирішенні апеляційних скарг поклалися на розсуд суду; думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти апеляційної скарги цивільного відповідача ТзОВ «Крафт Буд» - адвоката ОСОБА_7 , але не заперечувала проти апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_6 ; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних у вироку обставин підтверджується сукупністю зібраних у провадженні й розглянутих судом доказів, яким дана правильна юридична оцінка, що не заперечується і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

Що ж до вирішення судом питання моральної шкоди, то на думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вимог закону.

При вирішенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Буд» про відшкодування моральної шкоди та, надаючи правову оцінку обставинам, викладеним у цих цивільних позовах та відзивах на них, а також оцінку дослідженим доказам, суд першої інстанції виходив з такого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У ході вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Пленум Верховного Суду України в п.9 своєї Постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного вироку суду, суд першої інстанції розглянув цивільний позов потерпілих у частині відшкодування моральної шкоди з дотриманням вимог кримінального процесуального та цивільного законодавства, а також з урахуванням роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у вищевказаній постанові.

Місцевим судом правильно встановлено та в повному обсязі враховано характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали потерпілі від вчиненого кримінального правопорушення, а саме, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, душевні переживання і дискомфорт, ступінь тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, а тому визначено моральну шкоду потерпілому ОСОБА_12 у сумі 60 000 грн, потерпілій ОСОБА_13 у сумі 60 000 грн, потерпілій ОСОБА_10 у сумі 120 000 грн, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Аналіз положень ч.1 ст.128 КПК України дозволяє дійти висновку, що норми КПК України уповноважують саме потерпілого (особу, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди) визначити особу, до якої вона пред`являє цивільний позов під час кримінального провадження.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а згідно із п.п.1,2 ч.2 цієї ж статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 1, 2 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Стаття 1168 ЦК України «Відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи», визначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) зроблено висновок, що аналіз норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Стаття 979 ЦК України передбачає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 23 Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Стаття 24 Закону передбачає, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

У той же час ст.26.1 Закону передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Положеннями статті 35 Закону регламентовано, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування.

Установлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «DAF CF», д.р.н. НОМЕР_3 , на час ДТП була застрахована в ПРАТ СК "ВУСО" згідно полісу №211244436.

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 підтверджено, що власником вантажного-спеціалізованого бетонозмішувача «DAF CF-85» д.р.н. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, є ОСОБА_11 .

У ході судового розгляду доведено, що ОСОБА_9 вчинено кримінальне правопорушення - дорожньо-транспортна пригода під час виконання ним трудових обов`язків, про що свідчать показання обвинуваченого, досліджені судом матеріали кримінального провадження та довідка, видана ТзОВ «Крафт Буд» за № 03/08-23 від 03 серпня 2023 року, згідно якої ОСОБА_9 працює водієм автотранспортних засобів у ТзОВ «Крафт Буд» з 13 липня 2022 року по теперішній час.

Як зазначав суд першої інстанції, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він за загальним правилом є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Доводи представника цивільного відповідача ТзОВ «Крафт Буд» в суді першої інстанції та аналогічні їм доводи його апеляційної скарги про те, що відповідальність за завдання шкоди потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 мала бути покладена виключно на страховика - ПрАТ СК "ВУСО", не можна визнати переконливими, а наведена ним з цього приводу судова практика до спірних правовідносин не застосовується з огляду на таке.

Установлено, що потерпілі заявили вимоги про стягнення лише моральної шкоди, яку страховик на підставі ст.26.1 Закону відшкодовує в розмірі 5% від страхової виплати у зв`язку із ушкодженням здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди як 5% обчислюється не від страхової суми, а від страхової виплати у межах страхової суми.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 у суді першої інстанції підтвердили, що оскільки обвинувачений ОСОБА_9 повністю добровільно відшкодував їм витрати на лікування, що прямо передбачено ч.1 ст.127 КПК, то вони до страхової компанії не звертались із відповідними заявами.

Таку поведінку потерпілих чи обвинуваченого не можна вважати недобросовісною.

Жодних вимог про стягнення із цивільного відповідача шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, потерпілі не заявляли.

Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування від страховика винної особи, але не зобов`язує одержувати його (ст.35).

Водночас за відсутності претензій щодо відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я як до страховика (ПрАТ СК "ВУСО"), так і до страхувальника (ТзОВ «Крафт Буд»), потерпілі не можуть бути позбавленні права на відшкодування компенсації понесеної ними моральної шкоди, оскільки це призведе до нівелювання їх прав на судовий захист у кримінальному процесі, встановленого ст.128 КПК України.

Із вказаним висновком суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів.

Положеннями ст.ст.23, 1168 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оскільки обставина виплати страхового відшкодування від ПрАТ СК "ВУСО" згідно полісу №211244436 за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 є недоведеною, що виключає обов`язок страховика з відшкодування моральної шкоди у розмірі 5% від розміру такого відшкодування, то обов`язок щодо відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я повинен нести цивільний відповідач - ТзОВ «Крафт Буд» згідно з вимогами ст.1172 ЦК України.

Під час перевірки матеріалів колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції всебічно, повно і неупереджено досліджені матеріали кримінального провадження щодо цивільних позовів та обґрунтовано визнано можливим часткове задоволення цивільних позовів, з наведенням відповідних мотивів прийнятого ним рішення.

Із долучених до цивільних позовів доказів встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 перебувала на стаціонарному лікуванні з 03 серпня 2023 року по 16 серпня 2023 року та з 04 вересня 2023 року по 08 вересня 2023 року. Її син ОСОБА_16 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Хмельницька міська дитяча лікарня» в період з 03 серпня 2023 року по 15 серпня 2023 року.

Потерпіла ОСОБА_13 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня» в період з 03 серпня 2023 року по 11 серпня 2023 року.

Потерпілий ОСОБА_12 перебував на стаціонарному лікування в КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня» в період з 03 серпня 2023 року по 11 серпня 2023 року.

Колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими твердження цивільних позивачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 про те, що отримані ними внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження завдали їм фізичного болю та душевних страждань, останні перенесли стрес, емоційний дискомфорт, пов`язаний з травмами, змушені були проходити лікування, терпіли неприємні та болісні лікувальні процедури, вимушено втратили соціальні зв`язки з оточуючими, що безумовно призвело до зміни їх звичного способу життя.

Потерпіла ОСОБА_10 перенесла операційне втручання та втратила орган - селезінку.

Крім того, потерпіла ОСОБА_10 хвилювалась за життя та здоров`я свого малолітнього сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також отримав легке тілесне ушкодження під час ДТП та перебував на стаціонарному лікування в іншому закладі охорони здоров`я - КП «Хмельницька міська дитяча лікарня» в період з 03 серпня 2023 року по 15 серпня 2023 року.

Відтак, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначено судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілих або позбавлення можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, його майнового стану, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Тому з урахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості, розмір заподіяної моральної шкоди потерпілому ОСОБА_12 у сумі 60 000 грн, потерпілій ОСОБА_13 у сумі 60 000 грн, а потерпілій ОСОБА_10 у сумі 120 000 грн слід визнати справедливим.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що розмір стягнутої моральної шкоди було визначено із урахуванням страждань потерпілих, конкретних обставин справи.

Однак підстав для збільшення, як того просить представник позивача ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_6 , в частині позовних вимог позивача, немає.

З огляду на викладене підстав для задоволення апеляційних скарг представника позивача ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_6 , представника цивільного відповідача ТзОВ «Крафт Буд» - адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів також не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Новоушицького районного суду Хмельницької області від 08 грудня 2023 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_6 , представника цивільного відповідача ТзОВ «Крафт Буд» - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2