Справа № 953/4646/23
Провадження № 1-кп/953/468/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000916 від 12 квітня 2023 року, за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петрівка Красноградського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який не має реєстрації місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 1) 17 червня 2022 року Київським районним судом міста Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт, 2) 10 січня 2023 року Київським районним судом міста Харкова за ч.2 ст. 389, ч.1 ст.71 КК України до 2 місяців 28 днів арешту, 3) 25 вересня 2023 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введений в дію у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, та неодноразово продовжений у передбаченому законом порядку, у тому числі Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, будучи офіційно не працевлаштованим та не маючи постійного джерела доходів, з корисливих мотивів, із прямим умислом, спрямованим на вчинення злочину, пов`язаного із незаконним заволодінням чужого майна, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 11 квітня 2023 року приблизно о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на пішохідній тропі, що розташована неподалік від ЗОШ АДРЕСА_2 , прогулювався разом із своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та слухав музику на належній ОСОБА_6 музичній колонці ТМ «BOROFONE» модель BR12. Під час прогулянки у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, та, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, скориставшись тим, що ОСОБА_6 йшла позаду нього, діючи відкрито для потерпілої та оточуючих осіб, взяв належну ОСОБА_6 музичну колонку, яка на той час знаходилась в руках у ОСОБА_7 , та побіг із вказаною музичною колонкою у напрямку свого будинку, за адресою: АДРЕСА_3 .

Після чого, розуміючи, що його дії носять відкритий характер, оскільки потерпіла ОСОБА_6 почала його переслідувати, не реагуючи на її прохання зупинитись та усвідомлюючи настання відповідних наслідків, ОСОБА_3 втік з місця вчинення кримінального правопорушення, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, сховав музичну колонку у під`їзді будинку за місцем свого мешкання, вартість музичної колонки складає 564,60 гривень, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує ч. 4 ст. 186 України як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 спочатку не визнавав свою вину, у подальшому під час судового розгляду визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, та пояснив наступне. 11 квітня 2023 року після 15 години він разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відпочивав на майданчику за школою АДРЕСА_2 , де вони слухали музику на належній ОСОБА_10 . В той час, коли колонка була в руках у ОСОБА_9 , ОСОБА_3 вирішив нею заволодіти з метою подальшого її продажу, для чого попросив ОСОБА_11 під приводом послухати музику. Отримавши колонку, він побіг з нею в бік свого будинку, ОСОБА_12 почала кричати та просити його зупинитись, але він все одно втік з колонкою, після чого заховав її в під`їзді свого будинку. Обвинувачений зазначив, що на початку судового розгляду не визнавав себе винним, сподіваючись на зміну відношення потерпілої до події, але наразі у вчиненому розкаюється.

Крім повного визнання своєї винуватості, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення повністю підтверджується сукупністю досліджених судом наступних доказів.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 в ході судового розгляду про те, що 11 квітня 2023 року приблизно о 16 годині 40 хвилин вона перебувала на майданчику за школою АДРЕСА_2 в компанії своїх знайомих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 Якимось чином ОСОБА_9 зняв з її плеча музичну колонку, яка висіла на ремні, та передав її ОСОБА_14 , після чого останній побіг з колонкою до свого будинку. ОСОБА_6 намагалася його здогнати та просила його зупинитись та повернути колонку, але ОСОБА_14 не реагував та втік. Через деякий час вона зустріла дільничного інспектора поліції, якому все розповіла, та вони знайшли музичну ОСОБА_11 в під`їзді будинку, де проживає ОСОБА_15 .

Показаннями свідка ОСОБА_16 в ході судового розгляду про те, що 11 квітня 2023 року в денний час біля будинку АДРЕСА_3 вона зустріла свою знайому ОСОБА_17 , яка бігла до дільничного інспектора поліції, свідок чула, як ОСОБА_12 сказала, що в неї вкрали музичну колонку.

Показаннями свідка ОСОБА_7 в ході судового розгляду про те, що 11 квітня 2023 року о 16 годині 40 хвилин він перебував в районі школи АДРЕСА_2 разом зі своїми знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , остання мала музичну колонку, яка висіла в неї на плечі на ремні. На його прохання послухати музику ОСОБА_12 зняла з плеча ОСОБА_11 та передала йому, після чого вона дала колонку ОСОБА_14 на його прохання, але останній побіг з колонкою в бік свого будинку. ОСОБА_12 бігла слідом за ОСОБА_14 , кричала йому вимогу зупинитись, але ОСОБА_14 не реагував та втік з колонкою. Після чого, вони прийшли до квартири, де проживав ОСОБА_14 але двері їм ніхто не відчинив, вийшовши на вулицю вони побачили ОСОБА_14 та дільничного інспектора поліції, якому потерпіла розповіла про викрадення в неї музичної колонки.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину також повністю доводиться наступними доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Заявою ОСОБА_6 до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 11.04.2023 про відкрите заволодіння ОСОБА_3 належною їй музичною колонкою.

Заявою ОСОБА_3 від 11.04.2023 про добровільну видачу музичної колонки.

Протоколом огляду місця події від 11 квітня 2023 року з ілюстративною таблицею під`їзду будинку АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено музичну колонку ТМ «BOROFONE» модель BR12.

Постановою про визнання музичної колонки ТМ «BOROFONE» модель BR12 речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Висновком судової товарознавчої експертизи № 408М від 14.04.2023, згідно якого ринкова вартість музичної колонки ТМ «BOROFONE» модель BR12 станом на 11.04.2023 складає 564,60 гривень.

Виходячи із принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження суд прийняв відмову прокурора від допиту свідка ОСОБА_18 .

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Оцінюючи показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, які були надані ними суду у судовому засіданні, суд зазначає, що показання в цілому є послідовними та повністю узгоджуються як між собою, так із іншими дослідженими судом доказами, та містять зазначення про заволодіння обвинуваченим належною потерпілій музичною колонкою відкрито для останньої та інших осіб, про що свідчать показання учасників кримінального провадження, які є однозначними в тій частині, що потерпіла намагалась наздогнати та зупинити обвинуваченого, який втік з її колонкою.

Невідповідності між показаннями потерпілої та свідка ОСОБА_7 в частині механізму отримання колонки останнім є несуттєвими та не впливають на висновки суду, при цьому суд приймає до уваги, що потерпіла в момент вчинення кримінального правопорушення знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, що вбачається з показань свідка та самої потерпілої.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, доведена повністю.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Суд критично ставиться до зазначення обвинуваченим про його щире каяття, оскільки під час судового розгляду його позиція щодо визнання вини була непостійною, обвинувачений визнав себе винуватим лише після закінчення дослідження судом доказів у даному кримінальному провадженні, у тому числі після допиту потерпілої, отже, каяття обвинуваченого має формальний характер.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, у тому числі за вчинення злочинів проти власності , не працює, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, повне визнання ним вини та обставин вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого, а також обставини вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією статті закону у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі.

Підстав для застосування до обвинуваченого при призначенні покарання ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

10 січня 2023 року ОСОБА_3 засуджений Київським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.389, ч.1 ст.71 КК України до 2 місяців 28 днів арешту, відбутого покарання за даним вироком не має.

Крім того, ОСОБА_3 засуджений 25 вересня 2023 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за яким відбуває покарання з 25 вересня 2023 року по цей час.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення після постановлення вироку Київським районним судом міста Харкова від 10 січня 2023 року, за яким відбутого покарання не має, та до постановлення вироку Чугуївським міським судом Харківської області від 25 вересня 2023 року, суд вважає за необхідне призначити покарання відповідно до ч. 4 ст.70 КК України шляхом призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 25 вересня 2023 року більш суворим за цим вироком, та остаточно призначити покарання відповідно до ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка на момент постановлення вироку складає 2 місяці 28 днів арешту.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 24 квітня 2023 року відносно обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який неодноразово був продовжений судом у встановленому законом порядку.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню а саме: по проведенню судової товарознавчої експертизи № 408М від 14.04.2023 в сумі 716,94 гривень, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження суд вирішує відповідно до ч.4 ст.174 КПК України,

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 25 вересня 2023 року більш суворим за цим вироком у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду міста Харкова від 10 січня 2023 року остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку з 03 липня 2024 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з дати його фактичного затримання та строк відбутого покарання за вироком Чугуївського районного суду Харківської області від 25 вересня 2023 року, що складає період з 24 квітня 2023 року по 02 липня 2024 року включно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 716,94 гривень

Речовий доказ музичну колонку ТМ «BOROFONE» модель BR12, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_6 .

Скасувати арешт на вищезазначене майно, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 26 квітня 2023 року.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1