Провадження № 1-«кс»/522/3775/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Пасіцели, Балтського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні двох дітей, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0000470 від 06.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

слідчого- ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Так, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 04.11.1991 № 1777-XII «Про державний кордон України» (далі Закон № 1777-XII) де зазначено, що Державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно ст. 3 Закону № 1777-XII державний кордон України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, встановлюється:

на суші - по характерних точках і лініях рельєфу або ясно видимих орієнтирах;

2) на морі - по зовнішній межі територіального моря України;

3) на судноплавних річках по середині головного фарватеру або тальвегу річки; на несудноплавних річках (ручаях) по їх середині або по середині головного рукава річки; на озерах та інших водоймах - по прямій лінії, що з`єднує виходи державного кордону України до берегів озера або іншої водойми. Державний кордон України, що проходить по річці (ручаю), озеру чи іншій водоймі, не переміщується як при зміні обрису їх берегів або рівня води, так і при відхиленні русла річки (ручаю) в той чи інший бік;

4) на водосховищах гідровузлів та інших штучних водоймах відповідно до лінії державного кордону України, яка проходила на місцевості до їх заповнення;

5) на залізничних і автодорожніх мостах, греблях та інших спорудах, що проходять через прикордонні ділянки судноплавних і несудноплавних річок (ручаїв), - по середині цих споруд або по їх технологічній осі, незалежно

від проходження державного кордону України на воді».

Відповідно до ст. 9 Закону № 1777-XII, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських

і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Також, у відповідності до ст. 11 вказаного Закону № 1777-XII,

зазначено, що особи, транспортні засоби, вантажі та інше майно,

що перетинають державний кордон України, підлягають прикордонному і митному контролю. Контроль організується і здійснюється у встановленому актами законодавства України порядку.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України від 05.11.2009 № 1710-VI «Про прикордонний контроль» (далі Закон № 1710-VI), прикордонний контроль державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1710-VI, прикордонний контроль і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів здійснюються: 1) у пунктах пропуску через державний кордон; 2) поза пунктами пропуску у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті; 3) на території суміжних держав у порядку, передбаченому статтею 26 цього Закону.

Перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються у пунктах пропуску через державний кордон протягом часу роботи такого пункту. Час роботи пункту пропуску через державний кордон, який не працює цілодобово, зазначається на інформаційному стенді перед в`їздом до нього.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України, починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан строком на 30 діб, дію якого неодноразово було продовжено, останній раз відповідно до Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 08.05.2024 № 3684-ІХ з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року був продовжений строком на 90 діб.

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік громадян України, які наділені правом перетинання державного кордону, у період воєнного стану, передбачений Правилами перетинання державного кордону громадянами України», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена органом досудового розслідування особа, на ім`я ОСОБА_7 , більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, розуміючи, що на території України введено воєнний стан та наявна заборона виїзду з території України особам чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, заздалегідь вступивши в злочинну змову з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , спрямовану на незаконне переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Молдова поза межами офіційних пунктів пропуску громадян України та, діючи відповідно до заздалегідь спланованих дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, стали на злочинний шлях і умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовими розслідуванням час та місце, однак не пізніше червня 2024, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які діяли за попередньою змовою між собою, керуючись єдиним злочинним умислом спрямованим на власне незаконне збагачення та незаконне збагачення осіб, які перебували з ним у змові, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробила єдиний стійкий злочинний план, згідно якого здійснювала ряд дій спрямованих на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України та доведення таких дій до кінцевого результату, керівництво такими діями, сприяння вчиненню в тому числі порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

Отже, у невстановленому досудовим розслідуванням часі та місці, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 , діючи відповідно до розробленого плану, вступила у злочину змову з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , яким він повідомив про свої злочинні плани щодо незаконного перетинання особами державного кордону України за грошові кошти та наявної реальної можливості організувати таке переправлення.

Так, у червні 2024 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, з метою реалізації спільного злочинного плану, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 , із застосуванням кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Телеграм» зателефонувала ОСОБА_9 .

В ході телефонної розмови невстановлена особа на ім`я ОСОБА_7 , повідомила ОСОБА_9 про те, що має зв`язки та може організувати і здійснити його незаконний перетин державного кордону України.

Однак, з метою роз`яснення вказаного плану та оголошення вартості такого переправлення, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на своє особисте збагачення, шляхом вчинення дій щодо незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, повідомила останньому, що за грошову винагороду в розмірі 4000 доларів США організує незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України на територію Республіки Молдова.

В подальшому, 02 липня 2024 року невстановлена особа на ім`я ОСОБА_7 , з метою доведення свого умислу до кінця, в ході телефонних розмов, демонструвала свою обізнаність щодо різних способів незаконного перетину кордону, можливість усунення перешкод щодо незаконного перетину кордону через свої міцні зв`язки, надавали поради та вказівки щодо дій ОСОБА_9 в момент самого перетинання кордону, піший шлях перетину через державний пункт пропуску з конкретним зазначенням послідовних дій, а також інші поради незаконного перетину державного кордону, за що ОСОБА_9 повинен буде заплатити йому грошові кошти в розмірі 4000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 03.07.2024 становило 162 960 гривень) на що ОСОБА_9 надав свою згоду та невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 запропонувала йому приїхати в місто Одесу, де зустрітися неподалік міжнародного автовокзалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для вирішення організаційних питань. Так, 02 липня 2024 року приблизно о 08:00 годині ОСОБА_9 приїхав до м. Одеси, де останній із застосуванням кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Телеграм» одразу зателефонував невстановленій органом досудового розслідування особі на ім`я ОСОБА_7 .

Під час розмови невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 запропонувала йому взяти в оренду щодобово квартиру у центральній частині міста Одеси та очікувати на подальші інструкції. ОСОБА_9 поїхав до центральної частини міста Одеси та орендував номер в готелі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_3 , де залишились. Цього ж дня об 16:00 невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 із застосуванням кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Телеграм» зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що йому необхідно прямувати до обмінного пункту, який надає послуги щодо переказу крипто валюти та розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де перенаправити грошові кошти в розмірі 1500 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 02.06.2024 становило 60960 гривень) на криптогаманець «TB1Efmro1XsTpjBrvYZxSVu7Re3bjnZDtu» Надалі, ОСОБА_10 виконав всі вимоги невстановленої досудовим розслідуванням особи на імя ОСОБА_7 та здійснив переказ 1500 доларів США на крипто гаманець.

В подальшому, 02.07.2024 о 16:20 невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 із застосуванням кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Телеграм» зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що в найближчий час йому необхідно зустрітись з іншими особами, які також планували незаконно перетинати кордон України, біля Театру опери та балету за адресою: АДРЕСА_3 .

02.07.2024 о 17:30 ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вказаному місці та домовилися в подальшому разом виконувати всі вказівки невстановленої органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 .

Надалі, 03.07.2024 о 06:00 за вказівками невстановленої органом досудового розслідування особи на ім`я ОСОБА_13 зустрівся з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 біля Театру опери та балету за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому, приблизно о 09:00 вказані особи, продовжуючи виконувати вказівки та поради невстановленої органом досудового розслідування особи на ім`я ОСОБА_7 викликали собі таксі та поїхали до м. Роздільна Одеської області, а надалі у м. Роздіяльна на залізничному вокзалі придбали на електропотяг сполученням Одеса Вапнярка, та о 12:54 сіли на вказаний електропотяг та прибули АДРЕСА_5 .

Надалі, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 викликали таксі та поїхали до м. Балта, де на автовокзалі їх зустрів ОСОБА_8 на транспортному засобі макри «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , повідомивши, що він від ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_8 надав вказівки та поради щодо подальшого незаконного перетину кордону з України до Республіки Молдови (Придністровська молдавська республіка) поза пунктами пропуску, після чого привіз їх за адресою: АДРЕСА_6 , де їх зустрів ОСОБА_5 на автомобілі «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , та повідомив, що вони повинні передати останньому грошові кошти в розмірі 600 доларів США кожен, які потім поділять між собою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Надалі, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сіли до салону автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , де ОСОБА_10 передав останньому грошові кошти в розмірі 450 доларів США, після чого ОСОБА_5 почав разом з ними їхати в сторону кордону з Республіки Молдови (Придністровська молдавська республіка), де неподалік селища Будеї Подільського району Одеської області, був затриманий оперативними співробітниками ГОРВ 17 прикордонного загону ім. Олександра Жуковського, а ОСОБА_8 був затриманий оперативними співробітниками ГОРВ ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто протиправна діяльність останніх була припинена.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Пасіцели, Балтського району, Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами обшуків; протоколами допиту свідків; протоколами огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання, оглядами предметів та іншими зібраними у провадженні доказами в сукупності.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

- ч. 3 ст. 332 КК України, а саме - сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Вивченням характеристики підозрюваного встановлено, що він є громадянином України, офіційно не працевлаштований, джерела доходів для існування його не відомі.

Вищевказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 будучі обізнаний, що йому може бути призначена реальна міра покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою його уникнення, в тому числі шляхом нелегального перетину державного кордону України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, показання яких вказують на причетність до вчинення злочину саме ОСОБА_5 , тобто перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків, може впливати на іншого підозрюваного ОСОБА_8 , що перешкоджатиме органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та в повному обсязі всебічному дослідженні всіх доказів.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_5 може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, так як офіційно не працевлаштований, джерела доходів для існування його не відомі.

Так, інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити з обставин викладених в ньому.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`яку міру запобіжного заходу.

Розглянувши клопотання, заслухав думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Підозра висунута ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно практики ЄСПЛ, «для обґрунтованої підозри у значенні пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час судового засідання доведені конкретні обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_14 до кримінального правопорушення, підозру в якому їй висунуто.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того, під час затримання ОСОБА_5 здійснив спробу втечі з місця затримання.

Також, суд враховує що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, а також те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, суд враховує ту обставину що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватою, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Крім того, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 суд враховує, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не має постійно місця мешкання на території міста Одеси , не має міцних соціальних зв`язків, офіційно ніде не працює.

Особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваної та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, які свідчать, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

При визначенні альтернативної міри запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_5 , тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України вважає необхідним визначити заставу.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн., яку дозволити внести на депозитний рахунок, призначення платежу - застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками з обставин скоєння кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 03.07.2024 року з моменту фактичного затримання особи та припиняє свою дію 31.08.2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: