В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше несудимого, -
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,
В С Т А Н О В И В:
обвинувачений ОСОБА_3 , 27.03.2024 приблизно о 02 годині ЗО хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклих неприязних стосунків, умисно, знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально-караним, діючи цілеспрямовано, незаконно, протиправно, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс невизначену кількість ударів передпліччям у область потилиці потерпілого, після чого штовхнув руками.
Внаслідок умисного нанесення ударів, потерпілому ОСОБА_4 було завдано сильного фізичного болю, без спричинення тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України.
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, який затверджено прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.
Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України, оскільки він заподіяв умисне нанесення удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку; особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання.
Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що характеристика у ОСОБА_3 формальна; на обліку у наркологічному чи психоневрологічному диспансері не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення в межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді штрафу з урахуванням вимог ст.ст. 4 та 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 382 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн /50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян/ в дохід держави.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова в установленому законодавством порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня ухвалення вироку.
Суддя ОСОБА_1