Справа №949/800/24
Провадження №1-кп/949/232/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м.Дубровиця

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000138 від 31 липня 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом Державної прикордонної служби України, інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника групи кінологів другого відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонної застави (з місцем дислокації н. п. Висоцьк) п`ятої прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_2 (військова частина НОМЕР_2 ), старшого сержанта, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 Кримінального Кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , діючи із кримінальною протиправною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, 31 липня 2021 року приблизно о 06 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у порушення пунктів п. 2.9, п. 31.1, п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху, відповідно до яких заборонено керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння та експлуатувати транспортні засоби, де наявні несправності гальмівної системи, керував та здійснював рух мотоциклом марки «VIPER V250L», без реєстраційного номеру із номером шасі НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння та із несправною гальмівною системою заднього колеса, після чого, у порушення вимог п. 10.1, п.12.4, п. 12.1 Правил дорожнього руху України, рухаючись по АДРЕСА_1 , із пасажиром ОСОБА_6 на задньому сидінні, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не вибрав безпечну швидкість та перевищив дозволену швидкість в межах населеного пункту, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, зокрема, виявивши перешкоду у вигляді автомобіля, який рухався назустріч, не переконавшись, що це буде безпечним, змінив напрямок руху вправо з подальшим виїздом на праве узбіччя по ходу руху, де допустив наїзд на перешкоду (стійку для велосипедів) та падіння мотоцикла. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоцикла марки «VIPER V250L», без реєстраційного номеру, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: обширної рвано-скальпованої рани правої гомілки, забою м`яких тканин правого колінного суглобу (клінічно), з пошкодженням задньої групи м`язів правої гомілки, рани другого пальця правої кисті, відкритого перелому шийки п`ясної кістки та 2 пальця другої кисті; закритого уламкового краєвого перелому крила правої клубної кістки зі зміщенням, множинних саден кінцівок, які в своїй сукупності, відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоров`я.

Дії водія мотоцикла марки «VIPER V250L» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 2.9., п. 10.1, п. 12.1, п.12.4, п. 31.1, п. 31.4.1 а), Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходяться у прямому причинному зв`язку, з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та суспільно небезпечними наслідками, що настали, у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України.

19 квітня 2024 року між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення в кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

За умовами угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав винуватість в зазначеному діянні, передбаченому ч.1 ст.286-1 КК України. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 58 КК України, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, а також особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше не судимий, притягається до кримінальної відповідальності вперше, за місцем проживання та місцем служби характеризується позитивно, є військовослужбовцем військової служби за контрактом Державної прикордонної служби України сторони узгодили клопотати перед судом замінити покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді 1 (один) рік службових обмежень для військовослужбовців із відрахуванням 10 % із суми грошового забезпечення в дохід держави та призначити додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

Розглядаючи питання про можливість затвердження вищевказаної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримано правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений просив затвердити вказану угоду з потерпілим, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Потерпілий також просив вказану угоду затвердити.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України, згідно ст.12 КК України, класифікується, як нетяжкий злочин.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.286-1 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення і характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Оскільки умови угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, а також виконавши в судовому засіданні вимоги ч. 4 і ч. 6 ст. 474 КПК України та переконавшись у відсутності підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених у ч. 7 ст. 474 КПК України і враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Майнова шкода відшкодована.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 6717,36 грн., згідно вимог ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 376, 394-395, 468, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 19 квітня 2024 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 58 КК України замінити ОСОБА_4 призначене основне покарання у вигляді позбавлення волі покаранням у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 в розмірі 10 (десяти) відсотків та призначити додаткове покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів на загальну суму 6717,36 грн. (шість тисяч сімсот сімнадцять гривень 36 коп.)

Речові докази:

- мотоцикл марки «VIPER 250», номер рами НОМЕР_3 , який приєднаний до кримінального провадження №0000138 в якості речового доказу та переданий на відповідальне зберігання до складських приміщень ТОВ «Віпос», що за адресою: вул. Залізнична, буд.7, м.Дубровиця Сарненський район Рівненська область повернути власнику - ОСОБА_8 .

- 1 CD-R диск з відеозаписом з камер спостереження автозаправки «ОККО», що по АДРЕСА_3 , який упаковано в паперовий конверт та опечатано печаткою відділення поліції №1 «Для пакетів №206», який приєднаний до кримінального провадження №0000138 в якості речового доказу - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області про накладення арешту на майно від 03 серпня 2021 року справа № 949/963/21.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Рівненської області ОСОБА_1