08.05.2024
Справа № 331/2883/24
Провадження № 1-кс/331/903/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000471, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Запоріжжя, українцю, громадянину України, який має середню-спеціальну освіту, працюючому представнику постачальник «Агробуд холдінг», не одруженому, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого але відносно якого:

-27.02.2022 Дніпровською окружною прокуратурою м. Запоріжжя до Ленінського районного суду м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 307 КК України,

-06.02.2024 Запорізькою окружною прокуратурою м. Запоріжжя до Запорізькогоо районного суду м.Запоріжжя направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000471, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України , відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що05 травня 2024 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень раніше не знайомому ОСОБА_6 , у ході раптово виниклого конфлікту, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи та бажаючи спричинити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, перебуваючи в безпосередній близькості до потерпілого та утримуючи у правій руці невстановлений в ході досудового розслідування предмет для відстрілу куль, привів його в дію та здійснив з вказаного предмету один постріл в область живота потерпілого, чим заподіяв ОСОБА_6 відповідно до довідки КНП «ЗОКЛ» ЗОР: відкритку рану черевної стінки, проникаюче сліпе поранення черевної порожнини з ушкодженням передньої стінки шлунка, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Тим самим встановлена достатня кількість доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

06 травня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами:

- повідомленнями оператору «102» №6481, 6513;

- протоколом огляду місця 05.05.2024 ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду місця події 06.05.2024 в КНП «ЗОКЛ», в ході якого виявлено та вилучено одяг потерпілого ОСОБА_6 , а саме футболку червоного кольору з пошкодженням у вигляді отвору та нашарування речовини бурого кольору;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_6 ;

- довідкою з КНП «ЗОКЛ» ЗОР, передопераційним епікризом з діагнозом ОСОБА_6 ;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду речей за участю свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_12 , може:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, підозрюваний може переховуватися від суду, в тому числі перетнути державний кордон України, про що свідчить поведінка підозрюваного після вчинення кримінального правопорушення, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , із метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод залишити м.Запоріжжя та Україну в цілому, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню, а також тяганини у прийнятті відносно ОСОБА_4 процесуальних рішень.

Також слід зазначити, що у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх знайомих по службі тощо.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , в період воєнного стану вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, що свідчить про його соціальну небезпеку.

Вказані факти свідчать про наявність ризику повторного вчинення інших кримінальних правопорушень в т.ч. проти життя та здоров`я, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст.179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те, що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_4 будь-який час може змінити своє місце розтушування, що створить умови та змогу ОСОБА_4 здійснювати вплив на свідків та переховуватися від органу досудового розслідування. З огляду на вище викладене буде неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від правосуддя, надасть останньому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду та здійснювати тиск на свідків, щоб останні відмовились від своїх показань.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу. Разом з тим, поручителі з числа цивільних осіб не зможуть забезпечити виконання підозрюваним обов`язків щодо не здійснення впливу на свідків. На момент складення клопотання, ніхто з осіб не виявив бажання стати поручителем.

Вважаю, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, усе вищевикладене, на думку слідства, дає змогу застосувати до ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, адже таким чином досудове розслідування зможе провести з підозрюваною всі заплановані слідчі дії по даному кримінальному провадженню, крім того, обрання даного запобіжного заходу унеможливить вчинення підозрюваною нових злочинів та сприятиме повному, всебічному та об`єктивному розслідуванню даного кримінального правопорушення просить задовольнити клопотання та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в рамках строку досудового слідства.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, вважали його обґрунтованим, просили задовольнити, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Підозрюваний у судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував, але просив обрати не цілодобовий домашній арешт, а в період доби, оскільки він наразі офіційно працює.

Захисник підозрюваного у судове засідання не з`явився, повідомлялась належним чином. Від підозрюваного надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності захисника. Вважав за можливе представляти інтереси в суді самостійно.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, дійшов наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Слідчим відділом ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000471, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України , відносно ОСОБА_4 .

Клопотання вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, наявністю ризиків того, що підозрюваний, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що, відповідно до положень ст. 178 КПК України, враховуються судом при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Таким чином, беручі до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, доведення слідчим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, відсутність обставин для застосування більш м`якого запобіжного заходу, особу підозрюваного, а саме те, що особа немає постійного місця роботи, стійких соціальних зв`язків, є раніше засудженою особою, судимість за які не погашена та не знята, вказана обставина може схилити та сприяти підозрюваному у переховуванні від органів досудового розслідування та/або суду. Вказана обставина свідчать про те, що він може продовжити вчиняти злочини в тому числі і корисливі з метою отримання джерела доходу.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на що вважає доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Разом з тим, враховуючи що підозрюваний офіційно працевлаштований, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-177, 181, 184, 194-196 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково .

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів, до 08 липня 2024 року, а саме:

1) не залишати місця проживання в період доби з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора;

2) з`являтися до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ поліції.

Роз`яснити органу внутрішніх справ, що вони повинні негайно поставити на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і повідомити про це слідчого суддю.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1