№ провадження 1-кп/208/15/24
ВИРОК

Іменем України

02 січня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт від 27.12.2023 р. у кримінальному провадженні № 0000380 від 30.11.2023 р. відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., який має професійно-технічну освіту, непрацюючого, неодруженого, утриманців немаючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування встановлено та учасниками судового провадження не оспорюється, що 30.11.2023 р. приблизно о 11.30 год. у ОСОБА_2 , виник прямий протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований» без мети збуту. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу «опій ацетильований» без мети збуту, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, ОСОБА_2 30.11.2023 року, у невстановлені дату та час у м. Кам`янське, придбав наркотичний засіб «опій ацетильований».

30.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , було затримано громадянина ОСОБА_2 , у якого у ході особистого обшуку виявлено та вилучено один медичний шприц об`ємом 5 мл. заповнений до позначки 2,2 мл. речовиною коричневого кольору зовні схожу наркотичну. Під час проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів було встановлено, що надана на експертизу рідина, масою 2,1353 г, що знаходиться в медичному шприці, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований, маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0408 г., що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, перевищує невеликі розміри наркотичних засобів.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 309 КК України містять клопотання прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та письмову заяву обвинуваченого, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, матеріали досудового розслідування кримінального провадження.

За таких обставин, судом призначено розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 309 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

За таких обставин, суд, вивчивши означений обвинувальний акт та додані до нього матеріали, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, а саме незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 65 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме - згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, класифікується як кримінальний проступок;

- особу винуватого, який за матеріалами кримінального провадження характеризується задовільно, раніше несудимий, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, його соціальний та сімейний стан, а саме неперебування у шлюбі, відсутність офіційного працевлаштування та осіб на утриманні, наявність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 61 КК України, покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. Обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років. Обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Враховуючи характер вчиненого кримінального проступку, характеризуючи особу винуватого відомості, суд вважає, що покарання у виді обмеження волі в межах мінімальної санкції ч. 1 ст. 309 КК України із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України сприятиме його виправленню а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами. Обмежень щодо призначення даного виду покарання, передбачених ч. 3 ст. 61 КК України, матеріали кримінального провадження не містять.

По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись викладеним та ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави вартість проведеної судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ 19/104-23/44004-НЗПРАП від 14.12.2023 р. у сумі 3029, 12 грн (три тисячі двадцять дев`ять гривень дванадцять копійок).

Речові докази наркотичний засіб «опій ацетильований» (номер книги обліку речових доказів 551, порядковий номер 001849) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1