Справа № 481/713/24
Провадж.№ 1-кп/481/69/2024
В И Р О К

іменем України

04.07.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження № 0000159 від 02.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоюр`ївка, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, на утримані малолітніх дітей не маючого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

по даному кримінальному провадженні обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

його захисник ОСОБА_5 ,

Встановив :

Судом встановлено та визнано доведеним, що в липні місяці 2023 року, більш точної дати та часу не встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів для власних цілей, без мети збуту.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, без мети збуту, в липні 2023 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_3 , діючи умисно, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів психотропних речовин і зловживанню ними», якими передбачено, що діяльність, пов`язана з обігом наркотичних засобів і психотропних речовин на території України забороняється, крім здійснення такої діяльності підприємствами державної та комунальної форми власності за наявності у них відповідної ліцензії, перебуваючи на городі покинутого, не встановленого в ході досудового розслідування домоволодіння розташованого в АДРЕСА_1 знайшов один кущ рослини роду конопель, який обвинувачений зірвав та приніс до свого домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , з метою подальшого висушування, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс для власних цілей, без мети збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на незаконне виготовлення наркотичного засобу для власних цілей, без мети збуту в липні 2023 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , руками з гілок обірвав листя та суцвіття рослин конопель, висушив та подрібнив, перетерши руками, тим самим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб- канабіс для власних цілей, без мети збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу для власних цілей, без мети збуту, в липні 2023 року, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , частину виготовленого ним наркотичного засобу помістив до паперового ящику, який заніс та зберігав в приміщені господарської споруди, де почав незаконно зберігати до 27.03.2024 року, для власних цілей, без мети збуту.

27.03.2024 року під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в паперовій коробці, розташованій на підлозі господарської споруди, виявлено та вилучено речовину рослинного походження, а саме особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, маса якого у перерахунку на висушену речовину відповідно до висновку експерта від 18.04.2024 №CE19/115-24/5747-НЗПРАП становить - 13,407 г., який ОСОБА_3 придбав, виготовив та зберігав на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , для власних цілей, без мети збуту, який відповідно до наказу МОЗ України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» від 01.08.2000 № 188 відноситься до невеликих розмірів.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Під час судового розгляду, 06.05.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України, щодо узгодженого покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі строком на два роки, із застосуванням ст..75, 76 КК України.

Також дійшли згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Виходячи із змісту даної угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою вину в обсязі підозри у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, тобто придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вказали, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просили угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь - яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

В силу вимог ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення протиправних дій, викладених в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим за ч.1 ст.309 КК України відноситься до проступків.

Обставинами, які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» по даному кримінальному провадженню становлять загальну суму у розмірі 1514,56 грн., які відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до п. 3 ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373- 374, 474, 475, 532 КПК України, суд

Ухвалив :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 травня 2024 року між прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання узгоджене сторонами угоди, у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 01 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку, відповідно до ст. 165 КВК України.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати, які понесені на залучення експертів, в сумі 1514 (однієї тисячі п`ятиста чотирнадцяти ) гривень 56 копійок.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, а саме:

-особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс масою у висушеному стані 13,407 г. який поміщено після проведення експертизи в спеціальний пакет № WAR1117113, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя