ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/217/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0009755, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_8 подано клопотання, підтримане обвинуваченим, про зміну запобіжного заходу, а саме зменшення розміру застави до 233600 грн. (80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). При цьому захисник звертав увагу на те, що на теперішній час, зі спливом строку у майже шість років з часу застосування запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 881000 грн., є очевидним, що раніше визначені ризики щодо можливого переховування обвинуваченого від слідства та суду та вірогідності вчинення ним дій з метою незаконного впливу на потерпілого та свідків, для зміни останніми показань, втратили свою попередню вагомість, оскільки вони зменшились чи взагалі зникли, і тому потребують своєї переоцінки в сторону пом`якшення вище зазначеної міри запобіжного заходу.

Зазначав, що існуюча міра запобіжного заходу занадто сувора і не відповідає критеріям справедливості та співмірності (пропорційності) та не забезпечує справедливий баланс інтересів особи та суспільства, а тому суперечить статті 1 Першого Протоколу та пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Просив врахувати наявність тяжких хвороб обвинуваченого, складне матеріальне становище сім`ї, а також те, що всі докази долучені та всі свідки допитані судом, крім того обвинувачений не тільки не евакуювався в умовах російського широкомасштабного вторгнення в Україну, а навпаки організував у своєму кафе пункт обігріву і харчування для бійців місцевої територіальної оборони.

Прокурор, думку якого підтримали потерпілий та його представник, категорично заперечував проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши що саме визначений розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки ризики переховування від суду та впливу на потерпілого та свідків продовжують існувати. Звертав увагу, що саме за клопотанням сторони захисту розгляд справи розпочато спочатку, при цьому обвинувачений сам не є заставодавцем.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

В ході досудового розслідування ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави, і в ході судового розгляду строк тримання під вартою було продовжено.

При цьому суд прийшов до висновку, що матеріали провадженні містять дані, які доводять існування ризиків, зокрема ризик переховування від суду, а також врахував те, що на цей час не допитані потерпілий та свідки, що свідчить про те, що існує ризик незаконного впливу на останніх.

У зв`язку з внесенням застави ОСОБА_9 був звільнений з-під варти.

Не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винності обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, в даному конкретному випадку суд вважає підозру відносно ОСОБА_9 у вчиненні злочинів небезпідставною, оскільки кримінальне провадження направлено до суду з обвинувальним актом. При цьому обґрунтованість обвинувачення перевірятиметься судом, який здійснює судовий розгляд, шляхом оцінки наданих сторонами кримінального провадження та потерпілим доказів при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства. Також, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Суд погоджується з твердженням сторони захисту про те, що з плином часу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дещо знижуються, проте, на думку суду, наведені ризики переховування від суду, а також впливу на потерпілого та свідків, продовжують існувати, є реальними, і тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним у справі ризикам з урахуванням обставин справи та даних щодо особи обвинуваченого, а також забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Таким чином, суд приходить до висновку, що докази, які би свідчили про те, що на даний час змінилися обставини, які були підставами для застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді застави у раніше встановленому розмірі або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені судом раніше, стороною захисту не надані.

Перевіривши обґрунтованість підстав для застосування запобіжного заходу, виконуючи функцію суворого судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд прийшов до висновку, що за наведених обставин підстав для задоволення клопотання сторони захисту - немає.

Також суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянням, які інкримінуються ОСОБА_9 , кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а встановлені ризики на даний час є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зменшення розміру застави.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_9 судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено. Також, відомостей про те, що заставодавці внесли заставу не за власним волевиявленням, або що останні не розуміли наслідків такого внесення визначеної суми грошей - немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_9 - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий

Судді