1Справа № 335/9240/23 1-кп/335/411/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

процесуального прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференцій) ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0001467 від 07 вересня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя Автономної Республіки Крим, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) за таких обставин.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі - РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права Президент РФ ОСОБА_8 та інші невстановлені представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів збройних сил РФ на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

24.02.2022 на виконання наказів вищого військового керівництва військовослужбовці збройних сил РФ шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі значної частини Василівського та Пологівського районів Запорізької області.

Указом Президента України ОСОБА_9 від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який продовжено до 18.08.2023 на 90 діб.

24.07.2023 громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Севастополя АР Крим, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, добровільно перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, шляхом написання заяви на укладання контракту про проходження військової служби, та подальше підписання такого контракту про проходження військової служби в збройних силах держави-агресора РФ, а саме у військовій частині НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3), з метою подальшої безпосередньої участі у бойових діях проти зведених підрозділів Збройних Сил України, Національної гвардії та Національної поліції України, які здійснювали захист суверенної території України від переважаючих сил збройних формувань держави-агресора, про що т.в.о. командуючого військами південного військового округу генерал лейтенантом ОСОБА_10 було підписано наказ № 911 від 25.07.2023.

Відповідно до наказу № 911 від 25.07.2023 ОСОБА_6 було призначено на посаду стрілка відділення піхоти взводу (в роті-1) роти сухопутних військ штурмового батальйону (посилення) ВУС-НОМЕР_5, 2 тарифного розряду (рос. мовою - «стрелка отделения пехоты взвода (в роте-1) роты сухопутных войск штурмового батальйона» (усиления). ВУС-НОМЕР_5, 2 тарифный разряд»), у зв`язку з чим ОСОБА_6 отримав військову форму, особисту вогнепальну стрілецьку зброю - АК-74 та боєкомплект до нього.

Так, у невстановлений час, але не пізніше 02.08.2023 ОСОБА_6 , відповідно до наказу військового керівництва був передислокований на тимчасово окуповану територію біля АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 , діючи умисно, на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, на виконання наказу командування збройного формування держави агресора РФ - військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3), перебуваючи в районі ведення бойових дій, здійснюючи оборону рубежів з метою утримання тимчасово окупованих територій Запорізької області, озброєний належним йому автоматом АК-74 та боєприпасами до нього, на околицях АДРЕСА_2 (точне місце не встановлене), прийняв безпосередню участь у бойових діях проти підрозділів сил оборони України.

В подальшому, 02.08.2023 під час ведення бойових дій на околицях АДРЕСА_2 (точне місце не встановлене) ОСОБА_6 був взятий в полон військовослужбовцями Збройних Сил України.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив державну зраду, тобто діяння, умисне вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, визнав повністю та зазначив, що він на момент окупації АР Крим проживав у м. Севастополі, є громадянином України. З 2020 року він знаходився у місцях позбавлення волі на території Ульянівської області Російської Федерації, оскільки був засуджений російським судом до 6 років позбавлення волі. 24.07.2023, знаходячись у виправній колонії, підписав контракт з бригадою «ІНФОРМАЦІЯ_3» з метою звільнення від відбування подальшого покарання та зняття судимості. Після підписання контракту його відвезли до АР Крим, де видали військову форму РФ, автомат АК-74 та боєприпаси до нього. Далі його та інших військовослужбовців у кількості 20 чоловік відвезли до лісосмуги, де вони перебували біля тижня, тренувались, ночували у бункері. Потім на автомобілі їх відвезли до іншої лісосмуги, де вони переночували. Зранку 02.08.2023 їм видали лопати та наказали йти вперед до розбитого танку та окопуватися. Проте, почався обстріл, під час якого він отримав поранення в ногу та плече, втратив свідомість. Він зброю не застосовував. Прийшов до тями, почувши, як український військовий крикнув: «Здавай зброю!». Далі, українські солдати взяли його в полон, надали йому першу медичну допомогу та відвезли до лікарні у місто Запоріжжя, де йому зробили операцію. Після операції утримувався під вартою. Покарання просив призначити на розсуд суду.

Окрім визнавальних показань обвинуваченого, його винуватість у вчиненні інкримінованого діяння за обставин, що встановлені судом вище та які відповідають змісту пред`явленого обвинувачення, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та доводиться такими доказами.

Зі змісту повідомлення начальника 4 відділу 5 управління Департаменту військової контррозвідки СБУ про вчинення кримінального правопорушення від 29.08.2023 № 17/5/4-3463 нт випливає, що в ході виконання завдань з контррозвідувального забезпечення військових формувань Запорізького гарнізону отримані дані, які свідчать про вчинення громадянином України ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Так, встановлено, що в липні 2023 року ОСОБА_6 , під час збройної агресії РФ в Україні, перебуваючи на тимчасово окупованій російськими окупаційними військами території, перейшов на бік ворога, в умовах військового стану, уклавши контракт від 24.07.2023 та добровільно вступивши до лав збройних сил РФ на посаду стрільця військової частини « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на шкоду національній безпеці України. 02.08.2023 ОСОБА_6 , діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, у складі зазначеного збройного формування, під командуванням збройних сил РФ, приймав безпосередню участь у бойових діях на стороні збройних сил РФ проти військовослужбовців ЗС України в районі АДРЕСА_2 . В цей же день, ОСОБА_6 , під час бойового зіткнення, був взятий у полон військовослужбовцями ЗС України (а.с. 66).

В ході виконання доручення слідчого встановлено наявність у ОСОБА_6 паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , копія якого долучена до матеріалів кримінального провадження (а.с. 75-77).

Відповідно до змісту протоколу огляду від 20.09.2023, слідчим у період часу з 09:34 год. по 09:56 год., за участі спеціаліста, оглянуто офіційний сайт Державної міграційної служби України за адресою посилання « https://dmsu.gov.ua/ », де вказані електронні сервіси сайту, серед яких є сервіс під назвою «Перевірка недійсних документів». Після проведення необхідних операцій результатом перевірки виявлено наступне: «Документ: Паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 (що належить громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - інформація про визнання недійсним документу в базах ДМС відсутня» (а.с. 79-82), що вказує на дійсність паспорта громадянина України на ім`я обвинуваченого.

Додатком до протоколу є диск для лазерних систем зчитування, на якому містяться збережені файли з вищезазначеною інформацією (а.с. 83).

Згідно з протоколом огляду від 20.09.2023, слідчим у період часу з 16:07 год. до 16:35 год. оглянуто речі та документи, отримані від ІНФОРМАЦІЯ_5 в якості додатку до листа № 101/84/22 від 20.09.2023 на запит начальника слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, зокрема документ - Витяг з наказу командуючого військами південного військового округу по особовому складу від 25.07.2023 № 911, м. Ростов-на-Дону (рос. мовою «Выписка из приказа командующего войсками южного военного округа по личному составу от 25 июля 2023 г. № 911 г. Ростов-на-Дону»), вилучений у ОСОБА_6 після взяття його в полон, зі змісту якого випливає, що рядового запасу ОСОБА_6 призначено на посаду стрілка відділення піхоти взводу (в роті-1) роти сухопутних військ штурмового батальйону (посилення) ВУС-НОМЕР_5, 2 тарифного розряду (рос. мовою - «стрелка отделения пехоты взвода (в роте-1) роты сухопутных войск штурмового батальйона» (усиления). ВУС-НОМЕР_5, 2 тарифный разряд») по військовій частині НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3) (а.с. 86, 87-89).

Також, згідно з вказаним протоколом огляду від 20.09.2023, слідчим також оглянуті предмети одягу, зовні схожі на військову камуфляжну форму збройних сил РФ, а саме: зелена футболка та штани камуфляжні, що були вилучені у ОСОБА_6 після взяття його в полон (а.с. 87-89).

Постановою слідчого від 20.09.2023 вказаний документ та предмети одягу визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні (а.с. 90-91).

За змістом протоколу огляду від 20.09.2023, слідчим у період часу з 08:50 год. по 09:31 год., за участі спеціаліста оглянуто інформацію, що розміщена у Всесвітній мережі Інтернет, з використанням Інтернет браузера « Opera », а саме за адресою посилання: https://google . com . ua у полі пошуку головного меню «Google» введено критерій пошуку у вигляді запису рос. мовою: «ІНФОРМАЦІЯ_8». В процесі подальшого огляду було здійснено перехід на адресу посилання з заголовком рос. мовою «ІНФОРМАЦІЯ_9», на якій опубліковано відомості про роки на службі бригади, приналежність, війни/битви, структура, озброєння тощо. Після огляду статті, її зміст було зафіксовано на скріншотах та здійснено повне збереження Web-сторінки у форматі «pdf». Також оглянуто сторінки із заголовками рос.мовою: «ІНФОРМАЦІЯ_10». Зафіксовано її зміст у вигляді скріншотів (а.с. 93-108).

Додатком до протоколу є диск для лазерних систем зчитування, на якому містяться збережені файли з вищезазначеною інформацією (а.с. 109).

Згідно з протоколом огляду від 22.09.2023, слідчим у період часу з 10:11 год. до 10:36 год., за участі спеціаліста оглянуто інформацію, що розміщена у мережі Інтернет, що стосується існування та функціонування військової частини держави-агресора РФ, в якій проходив службу обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: у полі пошуку головного меню «Google» введено критерій пошуку у вигляді запису рос.мовою: «Войсковая часть НОМЕР_1 », за наслідками пошуку виявлено ряд Web-сайтів та соціальних мереж із відомостями про «7-ю отдельную гвардейскую мотострелковую бригаду» (рос. мовою), якою є «тактическое соединение Сухопутных войск РФ, ранее народной милиции ЛНР. Условное наименование - Войсковая часть № НОМЕР_4 (в/ч НОМЕР_4 ). После включения в состав ВС РФ получила новый номер в/ч НОМЕР_1 . Сокращённое наименование - 7 гв.омсбр» (рос. мовою) (а.с. 110-115).

Додатком до протоколу є диск для лазерних систем зчитування, на якому містяться збережені файли з вищезазначеною інформацією (а.с. 116).

Відповідно до протоколу огляду від 20.09.2023, слідчим у період часу з 11:30 год. по 11:45 год., за участі ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_12 , оглянуті копія документу, що мовою оригіналу має назву: «Выписка из приказа командующего войсками южного военного округа по личному составу от 25 июля 2023 г. № 911 г. Ростов -на-Дону», копії сторінок паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 01.09.1995 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В процесі огляду ОСОБА_6 зазначив, що копію виписки з наказу він отримав, коли підписав контракт зі Збройними силами РФ під час перебування у виправній колонії. Ця виписка знаходилась при ньому 02.08.2023, коли він потрапив у полон. Також під час огляду копії паспорту на ім`я ОСОБА_6 , останній зазначив, що це копія його паспорту громадянина України, що знаходиться в його батьків в АР Крим (а.с. 127-131).

Крім того, судом під час судового розгляду, згідно з положеннями ч. 11 ст. 615 КПК України, використані як докази показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , надані ними під час досудового розслідування та зафіксовані засобами відеофіксації.

Так, відтворенням відеозапису допиту свідка ОСОБА_13 , який є військовослужбовцем ЗСУ, встановлено, що ОСОБА_13 під час допиту надав слідчому показання про взяття у полон ОСОБА_6 при штурмі ділянки місцевості на Запорізькому напрямку в районі населеного пункту Вербове. Проводячи штурм, зачищаючи посадки, він з іншими військовослужбовцями ЗСУ просувались вперед, били ворога, кричали, що всі оточені, та казали військовослужбовцям РФ здаватися в полон. Згодом, почули крики, що вони здаються. Серед них був і ОСОБА_6 , одягнутий у штани та футболку зеленого кольору, в якого при собі була виписка з наказу (а.с. 53-59).

Відтворенням відеозапису допиту свідка ОСОБА_14 , який є військовослужбовцем ЗСУ, встановлено, що ОСОБА_14 під час допиту повідомив слідчому, що 02.08.2023 він з іншими військовослужбовцями взяли в полон військовослужбовця РФ ОСОБА_6 під час штурму посадки. Так, коли російських військових залишилось на позиціях небагато, свідок з іншими військовослужбовцями ЗСУ наказали їм здавалися в полон. У відповідь почули, що вони здаються. Російські солдати виходили без зброї та броні. ОСОБА_6 був у штанах та футболці зеленого кольору, при собі в нього була виписка з наказу «ІНФОРМАЦІЯ_3» (а.с. 60-63).

Дослідивши та проаналізувавши вищезазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить переконливого висновку, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, добровільно перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, шляхом написання заяви на укладання контракту про проходження військової служби, та подальшого підписання такого контракту про проходження військової служби в збройних силах держави-агресора РФ, а саме у військовій частині НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3), з метою подальшої безпосередньої участі у бойових діях проти зведених підрозділів Збройних Сил України, Національної гвардії та Національної поліції України, які здійснювали захист суверенної території України від переважаючих сил збройних формувань держави-агресора. Далі, 02.08.2023 ОСОБА_6 , діючи у складі вказаної військової частини РФ, був передислокований на тимчасово окуповану територію, біля АДРЕСА_2 , де, здійснюючи оборону рубежів з метою утримання тимчасово окупованих територій Запорізької області, будучи озброєним автоматом АК-74 та боєприпасами до нього, прийняв безпосередню участь у бойових діях проти підрозділів Сил оборони України.

Добровільність переходу ОСОБА_6 на бік ворога в період збройного конфлікту підтверджено вищезазначеними доказами, аналіз і оцінку яким наведено судом вище, а також не заперечувалось і самим обвинуваченим ОСОБА_6 у судовому засіданні, який пояснив, що контракт із військовою частиною РФ підписав добровільно, з метою звільнення від відбування подальшого покарання за вироком суду, винесеним на території РФ.

Отже, під час судового розгляду кримінального провадження повністю доведено винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), яке кваліфікується судом за ч. 2 ст. 111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисне вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами КК України, роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Визначаючи вид та розмір покарання, яке має бути призначене ОСОБА_6 , суд враховує дані про його особу, зокрема, що він є особою працездатного віку, до кримінальної відповідальності в Україні не притягувався, має зареєстроване місце проживання в м. Севастополь, Автономна Республіка Крим. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.

Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Суд, з урахуванням викладених обставин, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 не можливе без його ізоляції від суспільства. Тому з урахуванням всіх обставин справи, загальних засад призначення покарання, а саме законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд доходить висновку про необхідність і достатність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, визначений санкцією ч. 2 ст. 111 КК України, з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.

Підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 , як на тому наголошував захисник у судових дебатах, не встановлено.

До того ж, суд звертає увагу, що незважаючи на характер злочину, його наслідки, а також те, що злочин посягає на основи національної безпеки України, обвинувачений свою провину у повному обсязі не усвідомив, адже при наданні пояснень, а також у судових дебатах та останньому слові він не розкаявся, не висловив жалю з приводу вчиненого, що свідчить про те, що ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив, не жалкує про скоєне ним правопорушення та не бажає ставати на шлях виправлення.

Відтак, у даному випадку відсутні законні підстави для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж визначено у санкції ч. 2 ст. 111 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт на майно на досудовому слідстві накладений не був.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

За приписами ч. 6 ст. 4 даного Закону, під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з неможливістю доставлення військовополонених безпосередньо до табору для тримання військовополонених, з метою забезпечення їхнього життя та здоров`я такі особи можуть тимчасово перебувати у дільницях для тримання військовополонених, утворених у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України.

Такі висновки узгоджуються із положеннями ч. 2 ст. 103 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими, згідно з якими будь-який період перебування військовополоненого під вартою в очікуванні суду віднімають від загального строку покарання, призначеного військовополоненому, та беруть до уваги під час винесення вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувався, однак останній був взятий в полон 02.08.2023, перебував у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в очікуванні суду, а згодом був направлений до ТУ «Табір для тримання військовополонених «Захід-1», тому строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_6 за даним вироком, слід рахувати з 02.08.2023.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376, 395, 615 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_6 з 02 серпня 2023 року.

Речові докази:

- скан-копії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_6 та виписку з наказу, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

- футболку зелену та штани камуфляжні, що передані на відповідальне зберігання до камери речових доказів УСБУ в Запорізькій області, - знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України судом проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам судового провадження, які присутні у судовому засіданні.

Копію вироку для вручення обвинуваченому надіслати до ТУ «ІНФОРМАЦІЯ_11».

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3