Справа №538/2475/23
Провадження № 1-кп/538/24/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2024 року м. Лохвиця
Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в:
В провадженні Лохвицького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст.115 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб до обвинуваченої ОСОБА_6 . Клопотання вмотивоване тим, що 20.09.2023 ОСОБА_6 затримана за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, а 21.09.2023 р. її було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - закінченого замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого на замовлення групою осіб. Ухвалою суду Лохвицького районного суду Полтавської області від 09.04.2024 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 спливає 07.06.2024 року. Таким чином, є підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_6 , вчинила особливо тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Окрім того, під час проведення досудового розслідування встановлено ряд наявних ризиків, а саме: підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за скоєний нею злочин, на що вказує обізнаність про покарання, яке їй загрожує, ставлення до загальноприйнятих правил в суспільстві та установлених законів України, що вказує на те, що вона може свідомо з цього приводу уникати відповідальності за скоєним нею злочин; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, шляхом здійснення психологічного та фізичного тиску на останніх, з метою зміни їх показів на її користь, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Інші, більш м`які запобіжні заходи, не можливо застосувати до обвинуваченої ОСОБА_6 . На момент судового засідання будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, відсутні. У разі застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, дасть їй усі можливості для продовження здійснення своєї злочинної діяльності та створить належні умови для настання ризикам, що в свою чергу негативно вплине на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора.
Захисник та обвинувачена заперечували проти клопотання прокурора, захисник зазначила, що прокурором ризики перебільшені і не доведені, не враховано, що обвинувачена є особою похилого віку, має незадовільний стан здоров`я, має у власності житло, стійкі соціальні зв`язки , не має наміру вчиняти інше кримінальне правопорушення, просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно обвинуваченої запобіжний захід домашній арешт.
Заслухавши доводи прокурора, потерпілого, думку обвинуваченої, її захисника, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.
Встановлено, щоухвалою суду Лохвицького районного суду Полтавської області від 09 квітня 2024 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 спливає 07 червня 2024 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, жодних підстав для зміни застосованого обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший більш м`який на даний час не має.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також виходить з сукупності всіх обставин, які передбачені, зокрема, п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 178 КПК України.
При цьому суд зазначає, що вказані в клопотанні прокурора ризики з часу продовження строку тримання під вартою останньою ухвалою суду не зменшилися.
Судом не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченої під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
При цьому суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, не будуть достатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора та не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_6 .
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Суд не бере до уваги заперечення сторони захисту проти клопотання прокурора, оскільки її посилання на відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, є необгрунтованими.
Також суд не враховує аргументи сторони захисту, щодо особи обвинуваченої, її похилого віку, стану здоров`я, наявності майна, оскільки на підтвердження таких обставин стороною захисту у судовому засіданні не надано належних доказів .
Суд зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а стороною захисту не наведено доводів які б переконали у зворотному.
Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду обвинуваченою ОСОБА_6 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання суду, не зможе перешкодити обвинуваченій вчинити спроби ухилитися від суду.
Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а відтак запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 необхідно продовжити на строк до двох місяців, а в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - слід відмовити.
Керуючись ст. 177,183,194, 331,392, 399 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 2 серпня 2024 року включно.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 здійснювати в ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23».
Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження для відома, начальнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23», де утримується обвинувачена, для виконання.
Ухвала діє протягом двох місяців з моменту її винесення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в цей же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3