Справа №:755/9030/20
Провадження №: 1-кс/755/1103/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2019 року за № 0008952, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив :

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

До слідчого судді цього місцевого суду надійшло вказане клопотання слідчого, котре погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про обрання (застосування) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у порядку ч. 6 ст. 193 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України.

У клопотанні вказується, що Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування цього кримінального провадження у ході якого встановлено, що 04 серпня 2019 року у точно невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 заздалегідь приготувавшись до скоєння крадіжки майна, з однієї з квартир багатоквартирного будинку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим приїхали до вищевказаного будинку на автомобілі марки «Опель Астра» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, розподіливши ролі між собою, маючи на меті незаконне власне збагачення зайшли в парадне вищезазначеного будинку, а автомобіль лишили біля парадного даного будинку, обрали одну із квартир, а саме квартиру, розташовану на 17 поверсі під номером 126. Після чого, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з застосуванням заздалегідь заготовлених для скоєння кримінального правопорушення предметів, відчинили врізний замок вхідних дверей та проникли до середини квартири, що належить ОСОБА_10 .

Перебуваючи в квартирі, обрали майно, яке вважали найбільш цінним, а саме: полушубок із норки бежевого кольору, заявленою вартістю 13 000 гривень, золотий браслет у вигляді листочків, заявленою вартістю 4000 гривень, золота каблучка з одним брильянтом, заявленою вартістю 45000 гривень, грошові кошти у сумі 6000 доларів США (станом на 04 серпня 2019 року згідно курсу НБУ становить 152,040 гривень 00 копійок) різними купюрами; грошові кошти в сумі 50 000 гривень, різними купюрами, каблучка з білого золота, вартістю 13000 гривень, комплект прикрас з золота з вставками з білого золота жовтого кольору (ланцюжок та браслет), заявленою вартістю 175000 гривень, годинник жіночий з металу жовтого кольору, заявленою вартістю 8000 гривень, чоловічий годинник заявленою вартістю 16000 гривень, чоловічий годинник з металу жовтого кольору, заявленою вартістю 7800 гривень, після чого зникли з місця злочину, чим завдали матеріального збитку потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 336340 гривень 00 копійок.

Надалі, 04 серпня 2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 185 КК України.

Після чого, підозрюваний неодноразово будучи викликаним до слідчого відділу для проведення слідчих дій, на виклики не з`являвся та про причини про неприбуття не повідомляв.

У зв`язку з чим, за місцем проживання були здійснені по дорученню слідчого виїзди працівників УП, але за вказаною адресою ніхто двері не відчиняв через, що 08 серпня 2019 року було винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місце перебування ОСОБА_6 не надалось можливим. Однак було надіслано запит до Головного центра обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України та 10 січня 2024 року отримано відповідь, що підозрюваний о 07 год. 26 хв. 08 серпня 2019 року перетнув державний кордон України у пункті пропуску Бориспіль в якості пасажира літака 431 Київ - Тбілісі, й до цього часу він не повертався в Україну, а тому його 15 березня 2024 року оголошено у міжнародний розшук.

Нині є дійсними ризики, з числа вказаних у ст. 177 КПК, як-то те, що підозрюваний може: (1) будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідків оскільки шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування; (4) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Викладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Окрім того, затримання підозрюваного за кордоном не можливо здійснити без отримання дозволу (ухвали) слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вказані у клопотанні відомості про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, достатніх підстав вважати, що існує декілька ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а також враховуючи наявність доказів, що підозрюваний виїхав за межі України та оголошений у міжнародний розшук, заявники важать слушним обрати/застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

ІІ. ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Прокурор групи прокурорів - прокурор Дніпровської окружної прокуратури мітса Києва ОСОБА_3 у судовому засіданні подане клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні зауважила, що просить ухвалити судове рішення, котре відповідало б положенням ст. 370 КПК України на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Щодо участі підозрюваної особи в розгляді клопотання, то слід вказати наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 193 КПК розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю підозрюваного, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.Відповідно, хоча ч. 6 ст. 193 КПК уможливлює проведення судового розгляду клопотання про тримання під вартою за відсутності підозрюваного, але вона не містить правила, виходячи з якого слідчий суддя не повинен дотримуватися вимог ч. 1 ст. 187 КПК стосовно обов`язкового здійснення виклику підозрюваного.

Адреса підозрюваної особи, згідно даних клопотання, в Україні відсутня. Сама особа на час розгляду питання перебуває у міжнародному розшуку, а обставини визначені ч. 7 ст. 135 КПК України щодо неї не встановлені.

Відповідно, згідно ст. 7 ч. 6 ст. 9 КПК було вжито заходів щодо інформування за аналогією з ч. 8 ст. 135 КПК, а саме у випадку обґрунтованої неможливості вручення особі повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою статті 135 КПК, забезпечено її публікацію в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Дніпровського районного суду міста Києва.

Так, публікацію виклику в газеті «Урядовий кур`єр» здійснено 23 березня 2024 року у випуску № 61 (7721), а на сайті суду 20 березня 2024 року о 09:59 год., тобто з дотриманням строку вказаного в ч. 9 ст. 135 КПК України.

Таким чином, у провадженні щонайменше з 23 березня 2024 року є дійсними обставини щодо інформування підозрюваної особи визначені абз. 1 ч. 1 ст. 136 КПК України (з`ясовані будь-які інші дані, які підтверджують ознайомлення з змістом повістки про виклик з моменту публікації в газеті). Адже, дотримання прав особи при врученні їй повістки, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання та за відсутності відомостей про її місце перебування, зважаючи на приписи ст. 42, 135 КПК України, полягає не у фактичному врученні такого виклику (процесуального документа), а у вжитті усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про його факт у т.ч. з інших, доступних джерел.

ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ ПИТАННЯ

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України), та у відношенні питання щодо визначення запобіжного заходу передбачає наступне:

- запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1, 2 ст. 131 КПК України);

- під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України);

- метою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується;

- підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 передбачених цим Кодексом;

- при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний, згідно ст. 178 КПК України, оцінити в сукупності всі обставини щодо підозрюваного, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; 3) вік та стан здоров`я; 4) міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію; 7) майновий стан; 8) наявність судимостей; 9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше; 10) наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Порядок встановлений КПК України (процесуальний порядок, форма, процедура), як певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (див. постанову Верховного суду України від 16 березня 2017 року у справі № 671/463/15-к) та безпосередньо з питання порушеного заявниками у цьому зверненні (обрання запобіжного заходу) регламентує потребу надати відповіді на такі питання перед розглядом питання щодо виду самого заходу, як-то:

(а) щодо набуття статусу підозрюваного у кримінальному провадженні

Згідно з ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду у поставі від 11 грудня 2019 року у справі № 536/2475/14-к зазначила, що викладена в письмовому повідомленні підозра служить підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених ст. 42 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що повідомлення про підозру вручено підозрюваному особисто у присутності перекладача 04 серпня 2019 року.

Отже, слідчий суддя вважає, що у провадженні є дійсними обставини визначені ст. 42 КПК.

(b) щодо наявності підстав для розгляду клопотання за відсутності підозрюваної особи

Аналіз ч. 6 ст. 193 КПК України дозволяє зробити висновок, що під час вирішення питання обрання запобіжного заходу у порядку цієї норми слідчому, прокурору необхідно довести, а слідчому судді достатньо встановити, що певна особа оголошена у міжнародний розшук.

Разом з тим КПК України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Вказана норма права не відокремлює оголошення особи в державний, міждержавний чи міжнародний розшук. Тобто, підставами для оголошення підозрюваного в розшук (державний, міждержавний, міжнародний) є відсутність під час досудового розслідування відомостей про його місцезнаходження або перебування такої особи за межами України та неявка без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик.

В цьому випадку з`ясовано, що підозрювана особа виїхала з України 08 серпня 2019 року через пункт пропуску «Бориспіль» та до теперішнього часу на територію України не в`їжджала (державний кордон України не перетинала) (лист ДПС України від 10 січня 2024 року № 8952/СВ/12/50-2023), у зв`язку з чим постановою слідчого від 15 березня 2024 року підозрюваний оголошений в міжнародний розшук.

Прийняття органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваної в міжнародний розшук є достатнім для підтвердження факту оголошення особи у міжнародний розшук у розумінні вимог ст. 281 КПК України та ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Подання скарги навіть на ті рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора (ч. 1 ст. 305 КПК України). Водночас, постанова про оголошення в розшук не оскаржується під час досудового розслідування і може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження.

За вказаних обставин, слід дійти висновку, навіть попри обставини про якій йтиметься далі, що є достатні підстави вважати, що у провадженні є наявними обставини визначені ч. 6 ст. 193 КПК України.

У підсумку, вирішуючи по суті саме питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, слідчий суддя з`ясовує наявність ряду наступних обставин:

(і) подання звернення компетентними/уповноваженими особами у межах строку визначеного ст. 219 КПК України;

(іі) характеристику особи. Перелік обставин, які б свідчили «за» або «проти» обрання запобіжного заходу, може бути лише приблизним і не є вичерпним. З огляду на це, у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини з числа передбачених ст. 178 вказаного Кодексу;

(ііі) обґрунтованість підозри (наявність «розумної» підозри). Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України), а відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, п. 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30 серпня 1990 року (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, https://hudoc.echr.coe.int/rus?i=001-57721 ) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_683#Text );

(іv) сутність (перелік) ризиків, з числа передбачених статтею 177 КПК України;

(v) можливість застосування альтернативних запобіжних заходів до особи.

Аналізуючи вказані питання слідчий суддя зауважує таке в частині питання суб`єкта звернення у межах строків розслідування.

(а) суб`єкт звернення

Клопотання подане слідчим ОСОБА_5 , котра входить до групи слідчих, відповідно до постанови від 11 березня 2024 року.

Звернення погодив прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Останній діє на підставі постанов від 10 та 27 вересня 2021 року у межах кримінального з якого виділено це, без визначення групи на підставі окремої постанови у виділеному провадженні, в силу тих даних, котрі надано слідчому судді.

Упостанові ВС від 27 березня 2023 року у справі № 146/1683/18 звернуто увагу на те, що постановою було призначено групу прокурорів та визначено старшого групи прокурорів. Надалі з кримінального провадження було виділено матеріали кримінального провадження. Оскільки повноваження прокурора були визначені у первинному провадженні відповідною постановою, то для констатації здійснення повноважень прокурором за положеннями ст. 37 КПК України у виділеному кримінальному провадженні цього факту достатньо.

В справі № 382/646/19 суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що положеннями КПК, у тому числі ст. 217 КПК, не передбачено повторного призначення прокурора у кримінальному провадженні, яке було виділено або об`єднано з іншим, якщо після початку досудового розслідування вже було визначено прокурора.

Ці підходи до проблематики повноважень прокурора (групи прокурорів) у виділених кримінальних провадженнях, на переконання слідчого судді, є логічними. Саму ж процедуру виділення матеріалів кримінального провадження слід розглядати крізь призму співвідношення частини (виділене кримінальне провадження) з цілим (первинне кримінальне провадження, з якого виділено інше).

(б) строк звернення

Процесуальні строки - це встановлені законом проміжки часу, у межах яких, згідно ч. 1 ст. 113 КПК, учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії .

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 2 ст. 113 КПК).

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки (речення 1 ч. 1 ст. 116 КПК).

В цьому випадку, підозрюваний фактично затриманий, у порядку ст. 208 КПК, о 20:20 год. 04 серпня 2019 року та повідомлений про підозру за ч. 3 ст. 185 КК того ж дня (04 серпня 2019 року) о 23:05 год.

Згідно п. 1 абз. 3 ч. 1 ст. 219 КПК (в редакції на цю дату) досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Тобто, мало б бути закінчене до 04 жовтня 2019 року.

08 серпня 2019 року підозрюваний оголошений у розшук, згідно постанови слідчого від цієї дати.

У цій постанові вказується:

[… 1. Оголосити розшук підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1

2. Відомості про прийняте рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

3. Здійснення розшуку підозрюваного доручити ВКР Дніпровського УП ГУНП в м. Києві.

4. Копію постанови направити для виконання …].

Про зупинення провадження у відношенні підозрюваного разом із початком розшуку не йдеться.

Згідно ч. 2 ст. 281 КПК (в редакції на 08 серпня 2019 року) про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно на цю дату строк вказаний у п. 1 абз. 3 ч. 1 ст. 219 КПК продовжувався.

27 вересня 2019 року прокурор ухвалив постанову про виділення матеріалів з кримінального провадження внесеного 04 серпня 2019 року до ЄРДР за №0006511 у відношенні підозрюваного.

Відомості у ЄРДР на виконання постанови були внесені 29 жовтня 2019 року, тобто через місяць і 2 дні та поза межами дати 04 жовтня 2019 року.

Також, в цій постанові дані про зупинення провадження щодо підозрюваного одночасно з його виділенням відсутні.

Редакція ст. 219 КПК на цю дату (27 вересня 2019 року) передбачала, той же строк, що і в редакції на дату 04 серпня того ж року.

Положення норми ст. 219 КПК на дату розгляду питання слідчим суддею (28 березня 2024 року) передбачає з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Отже, в силу тих матеріалів, котрі сторона обвинувачення надала слідчому судді в якості додатків до звернення слідує, що строк розслідування сплив 04 жовтня 2019 року.

При цьому у розпорядження слідчого судді під час розгляду клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України надається обмежений масив даних за вибором заявника, а тому слідчий суддя позбавлений змоги робити загальний висновок щодо строку у провадженні, а лише констатує, що за наданими йому матеріалами у цьому судовому провадженні, дані про дотримання строку розслідування у 2 місяці з часу повідомлення про підозру, або ж його зупинення не простежується.

Ці обставини є самостійною підставою для відхилення клопотання без аналізу обставин визначених ч. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Покликання у мотивувальній частині клопотання на те, що провадження зупинено 29 травня 2020 року слідчий суддя сприймає критично, оскільки копію відповідної постанови в якості додатків відсутня та оскільки йдеться про події 2020 року, а тому таке зупинення не може вплинути на строк в період з 04 серпня по 04 жовтня 2019 року.

Та й не може саме по собі покликання на певні дані, без доручення копії рішення, вказувати на установленість факту. Тим паче, що у клопотанні містяться очевидно не дійсні дані про: (1) обрання 06 серпня 2019 року підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ( в дійсності в цю дату слідчий суддя надав дозвіл на затримання особи); (2) продовження підозрюваному 02 жовтня 2019 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 листопада 2019 року з правом внесення застави (в дійсності таке судове рішення у відношенні цього підозрюваного відсутнє, описана дія стосувалося іншого підозрюваного, як стає зрозуміло з аналізу даних в АСДС «Д-3»); (3) оголошення підозрюваного в розшук 29 травня 2020 року (в дійсності дата оголошення розшуку 08 серпня 2019 року).

Оголошення особи у міжнародний розшук, за постановою від 15 березня 2024 року, також не містить даних про зупинення провадження.

V. ВИСНОВОК

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Цих обставин заявники не довели, позаяк на переконання слідчого судді, поза межами строків досудового розслідування у відношенні особи не може обиратися жоден запобіжний захід.

Ба більше, направлення клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи до слідчого судді поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, в силу ст. 113, 114, 116 КПК України, унеможливлює розгляд в суді цього питання по суті, адже за іншого підходу буде прямим порушенням статті 2 КПК України.

З цих підстав та керуючись статтями 131, 132, 176, 193, 194, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2019 року за № 0008952, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1