Справа № 538/834/24
Провадження №1-кп/538/130/24

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000054 від 16.04.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Федорівка Каховського району, Херсонської обл,

громадянина України, з загальною середньою освітою,

працюючого механізатором ТОВ "Райз-Схід", зареєстрованого як ВПО за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого

обвинуваченого за ч. 4, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов вищевказаний обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 4, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за епізодом за ч. 4, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Покурор зазначив, що в цій частині провадження, може бути закрито та обвинуваченого може бути звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що таке підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною РадоюУкраїни,цього Кодексу та інших законів України.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

Відповідно до п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма закріплена у статті 62 Конституції України, відповідно до частини першої якої передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Тобто встановлювати вину особи можна виключно в обвинувальному вироку суду.

У справі «Грабчук проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушення ч. 2 ст. 6 (презумпція невинуватості) та наголосив, що при закритті провадження у суді за строками давності суд не повинен висловлюватись у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин. Зокрема, у рішенні від 4 грудня 2000 року слідчий використав слова: «в діях [заявниця] є склад злочину» та «моменту, коли [заявниця] вчинила злочин», а суд зазначив, що в діяннях заявниці «вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 167 КК України. Такі твердження суперечать презумпції невинуватості, а тому дії українського суду ЄСПЛ визнав такими, що порушують Конвенцію з прав людини.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а саме за ч. 4, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, віднесено до категорії кримінального проступку.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема, два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, три роки - у разі вчинення кримінального проступку за який передбачено покарання у виді обмеження волі

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті зазначено, що «на початку січня 2018 р. ... ОСОБА_4 через мережу Інтернет відшукав особу, схильну до здійснення підроблення офіційних документів, у тому числі посвідчень тракториста-машиніста, яке видається відповідною державною установою, та після чого зателефонував вказаній особі для обговорення деталей замовлення. В подальшому ОСОБА_4 умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, схилив шляхом підкупу зазначену невідому та не встановлену в ході досудового слідства особу до підроблення офіційного документа - посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я для подальшого особистого використання такого підробленого документа при керуванні спецтехнікою, з метою посвідчення таким документом права на керування транспортних засобів категорії "А1", "А2", "В1", "В2", "В3", "С", "D1", "Е1", "F1", "G1". При цьому, ОСОБА_4 пообіцяв надати невстановленій особі за виготовлення завідомо підробленого документа на своє ім`я грошові кошти в розмірі 7000 гривень. Після цього, ОСОБА_4 надав цій невідомій особі власні фотокартки, копію паспорта та ідентифікаційного коду, тим самим посприяв вчиненню даного кримінального правопорушення. У кінці січня 2018 року, …, ОСОБА_4 , не маючи права на керування спецтехнікою, не пройшовши відповідної підготовки та не склавши необхідних іспитів для отримання такого права у Головному управлінні Держпродспоживслужби у Одеській області, через невстановлену в ході досудового розслідування особу отримав завідомо підроблений документ, за зовнішніми ознаками повністю схожий на офіційний, під назвою «посвідчення тракториста-машиніста» ... із зазначенням таких реквізитних ідентифікаційних позначень: «серія АТ№070104», дата видачі «24 грудня 2018 року». За вказане посвідчення тракториста-машиніста, згідно домовленості з невідомою особою, ОСОБА_4 заплатив 7000 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у підбуренні іншого співучасника до підроблення офіційного документу посвідчення, яке видається установою, що має право видавати такі документи, з метою його подальшого використання та пособництві у його підробленні, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4,5, ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України».

З вищевикладеного вбачається , що подія кримінального правопорушення за ч.4, 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мала місце у січні 2018 року, тобто на даний час минуло більше трьох років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

В силу вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Як встановлено судом, що строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 4, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України закінчились, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.49КК України та закриття кримінального провадження щодо нього в цій частині, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за епізодом за ч. 4, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України закінчилися строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що останній надав свою згоду, у зв`язку із чим клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 287, 314, 315, 369, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України на підставі статті 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000054 від 16.04.2024 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині обвинувачення за ч. 4, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_1