Справа № 147/1721/23
Провадження № 1-кп/147/32/24
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

28 травня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 08.11.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду знаходиться зазначене вище кринінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Судове засідання у справі призначено на 28 травня 2024 року.

28 травня 2024 року прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 на 60 днів. В обґрунтування клопотання зазначає, що 10 листопада 2023 року ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявок до слідчого, прокурора та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за вчинення якого передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Відповідно до інформації, наданої Ободівською сільською радою Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_4 характеризується негативно: не має сім`ї, не працює, перебивається випадковими заробітками, підсобного господарства не утримує, город обробляє частково, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Зазначені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків. Тому, з огляду на страх перед невідворотно суворим покаранням за вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню неявками до прокурора та суду. ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого, свідків і змусити їх змінити показання, враховуючи те, що вона та потерпілий є співмешканцями, крім того свідки та підозрювана проживають по сусідству. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинила зазначене кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання зловживає спиртними напоями, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі вона може вчинити інше кримінальне правопорушення. З огляду на зазначені обставини запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи те, що зазначений злочин вчинений із застосуванням насильства, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підстави не визначати розмір застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання за мотивів викладених у ньому. Зазначила, що ризик впливу на свідків не зник, оскільки ще не досліджено матеріали справи, а тому може виникнути необхідність у повторному допиті свідків. Щодо доводів сторони захисту про зміну запобіжного заходу вказала, що вони вже досліджувалися судом під час розгляду клопотання захисника 06 травня 2024 року.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначила, що вона є власницею житла за адресою: АДРЕСА_1 , яке вона придбала за гроші, а довіреність продавцем було оформлено на ОСОБА_4 для того, щоб остання самостійно оформила документи на себе.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, зазначені прокурором відсутні, свідки та потерпілий допитані. Крім того, просила замінити обвинуваченій запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 Повідомила, що її підзахисна є законним користувачем згаданої вище квартири, на підставі нотаріально посвідченої довіреності, незважаючи на закінчення строку дії останньої.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутностя.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Так, згідно із ч. 3 ст.331 КПК, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами пункту 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Суд враховує відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка офіційно не працевлаштована, не має джерел отримання прибутку, відсутність достатніх даних про наявність постійного місця проживання та міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, вік та стан здоров`я обвинуваченої, яка не має тяжких захворювань чи інвалідності.

Беручи до уваги, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 03.06.2024 та обставини у справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не перестали існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

Достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні і стороною захисту суду не надані.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Зазначені захисником та обвинуваченою обставини, суд не бере до уваги, оскільки вони вже були оцінені (предметом розгляду) судом раніше, та, на думку суду, повторної оцінки не потребують, так як не впливає на прийняття рішення на користь зміни запобіжного заходу в сторону пом`якшення.

Сторона захисту не навела інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити наявність або ж відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, суд погоджується із стороною захисту про те, що на час розгляду клопотання захисника ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України зменшились, а саме вірогідність впливу на свідків та потерпілого, адже останні допитані безпосередньо судом. Однак не перестали існувати ризики передбачені пунктами 1 та 5 ч. 1 зазначеної статті.

Тому, суд відхиляє посилання сторони захисту про доцільність застосовування інших більш м`яких запобіжних заходів та зазначає, що наразі достатніх доказів для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , стороною захисту не надано.

Стороною захисту не доведено та під час судового засідання не встановлено обставин, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На думку суду, на час розгляду клопотання сторони захисту, застосований запобіжний захід - тримання під вартою стосовно обвинуваченої в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 174, 176, 177, 178, 182, 183, 196, 197, 331, 376 Кримінального процесуального кодексу України

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів тобто до 26 липня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченій та направити до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

На ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 08:30 годині 29 травня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1