Справа № 442/3910/24
Провадження № 1-кп/442/216/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 16.01.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дрогобич, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, який не депутат, не адвокат, неодруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

з участю сторін:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, призваний на військову службу під час мобілізації, старший солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в липні 2022 року перебуваючи поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 придбав, шляхом відшукування, 121 патрон калібру 7,62х39 мм до нарізної вогнепальної зброї та 3 патрони калібру 5,45х39 мм до нарізної вогнепальної зброї, які у відповідності до висновку балістичної експертизи є бойовими припасами, які придатні для стрільби, носив та зберігав, без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 , а саме до моменту вилучення бойових припасів працівниками поліції під час проведення обшуку 12 лютого 2024 року.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушенні передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме:незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що дійсно обставини, які вказані в обвинувальному акті мали місце. Він,проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 будучи військовослужбовцем перебуваючи в зоні проведення бойових дій, знайшов в окопах бойові припаси, які поклав собі в сумку для запасу. Дані патрони він забув здати в частині і перевіз їх до себе додому де їх зберігав. Просив суворо не карати, щиросердечно розкаявся.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, оскільки він незаконно придбав, носив та зберігав бойові припаси.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання, аналізу особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, позитивну характеристику, те, що ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а тому на підставі встановлених судом конкретних обставин події, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування основного покарання з випробовуванням на підставі ст.ст. 75 КК України та відповідних пунктів ст. 76 КК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді та стягнути з обвинуваченого витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373, 374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік, зобов`язавши в силу п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: 117 предметів зовні схожих на боєприпаси, а саме патрони калібру 7,62 які поміщено у спец пакет ВYМ2012050 та 8 предметів зовні схожих на боєприпаси, а саме 5 патронів калібру 7,62 та 3 патрони калібру 5,45 які поміщено у спец пакет РSР0001224, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області знищити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.02.2024.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 3029, 12 гривень витрат за проведення експертизи № СЕ-19/109-24/2027-БЛ від 22.02.2024.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Поряд з цим, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, котрі ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження котрих було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6