Справа № 214/1621/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 03 січня 2024 року під №0000004, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, громадянки України, маючої середню спеціальну освіту, неодруженої, непрацюючої, маючої утриманні одну малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 07 липня 2022 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до 17000 грн. штрафу, який ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.05.2023 року замінено на 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.05.2023 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено їй покарання у виді 17000 грн. штрафу.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.05.2023 року штраф замінено на 240 годин громадських робіт.

15 вересня 2023 року ОСОБА_4 прибула до органу пробації, де її було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджено, що у разі порушення нею порядку та умов відбування покарання, ухилення від відбування громадських робіт, відносно неї до правоохоронних органів будуть надіслані матеріали для вирішення питання про притягнення її до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України, за результатом ознайомчої бесіди 15 вересня 2023 року від ОСОБА_4 відібрано розписку, анкету та пояснення, видано направлення (вих. №21/28/5353-23 від 15.09.2023 року) до місця відбування покарання комунального підприємства «Криворіжкнига» Криворізької міської ради (далі КП «Криворіжкнига» КМР). Відповідно до направлення засуджену зобов`язано приступити до відбування покарання з 18 вересня 2023 року.

Наказом КП «Криворіжкнига» КМР від 18.09.2023 року за №47 засуджену прийнято для відбування покарання у виді громадських робіт, складено графік виходу на роботу (далі ? графік) на вересень 2023 року. Проведеною 20 вересня 2023 року контрольною перевіркою встановлено, що ОСОБА_4 приступила до відбування громадських робіт.

03 листопада 2023 року з КП «Криворіжкнига» КМР до органу пробації надійшов лист від 17.10.2023 року за №225 та табель виходу на роботу засудженої до громадських робіт (далі табель) за жовтень 2023 року. Відповідно до отриманої інформації, ОСОБА_4 жодної години громадських робіт у жовтні 2023 року не відбула.

У цей же день в телефонному режимі засуджена ОСОБА_4 повідомила орган пробації про травму ноги та надіслала довідку, відповідно до якої 23 жовтня 2023 року у неї діагностовано забій середнього відділу правої ступні, травма побутова.

З метою встановлення факту звернення ОСОБА_4 до лікарні, 03 листопада 2023 року органом пробації до комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №5» Криворізької міської ради (далі КНП «Криворізька міська лікарня № 5» КМР) надіслано запит, а 21 листопада 2023 року КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР листом за №866 поінформовано орган пробації про те, що ОСОБА_4 23 жовтня 2023 року о 16 годині 20 хвилин була оглянута лікарем-травматологом у приймальному відділенні лікарні, діагноз: забій лівої ступні, надано рекомендації амбулаторного лікування.

У подальшому ОСОБА_4 за медичною допомогою до медичного закладу не зверталась.

З метою встановлення причин невиходу на громадські роботи ОСОБА_4 06 листопада 2023 року та повторно 16 листопада 2023 року було надіслано виклики щодо необхідності явки до органу пробації (вих. № 21/28/6662-23, вих. № 21/28/6890-23).

Відповідно до табелю за листопад 2023 року, який 04 грудня 2023 року надійшов до органу пробації з КП «Криворіжкнига» КМР, ОСОБА_4 жодної години протягом листопада 2023 року не відпрацювала.

05 грудня 2023 року засуджена ОСОБА_4 прибула до Саксаганського районного відділу філії Центру пробації у Дніпропетровській області, де письмово пояснила, що вона не з`являлась до КП «Криворіжкнига» КМР для відпрацювання громадських робіт, оскільки хворіла, однак підтверджуючих документів щодо поважності причин невідбуття покарання засуджена не надала, останній було повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання та повідомлено, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, в цей же день до засудженої було застосовано застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

Однак засуджена висновків не зробила та 11 грудня 2023 року для відбування призначеного судом покарання не вийшла (довідки з КП «Криворіжкнига» КМР від 18.12.2023 року за №292 та від 22.12.2023 року за №299, відповідно до яких ОСОБА_4 з 11 грудня 2023 року по 22 грудня 2023 року не з`являлась до КП «Криворіжкнига» КМР для відпрацювання покарання призначеного вироком суду).

28 грудня 2023 року ОСОБА_4 з`явилась до Саксаганського районного відділу філії Центру пробації у Дніпропетровській області, де від неї було відібрано письмове пояснення, в якому засуджена пояснила, що не виходила для відбування покарання у виді громадських робіт протягом жовтня, листопада та грудня 2023 року у зв`язку з тим, що хворіла, до лікаря не зверталась та документів, які б підтверджували поважність причин її неявки на відпрацювання покарання у виді громадських робіт, у неї відсутні, а отже, поважність причин невідпрацювання покарання у виді громадських робіт органу пробації засуджена не надала.

Станом на 28 грудня 2023 року засуджена ОСОБА_4 із 240 годин громадських робіт, призначених судом, відпрацювала всього 44 години.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, за ознаками: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

У кримінальному провадженні 23 квітня 2024 року між прокурором та обвинуваченою у присутності її захисника відповідно до вимог ст. 472 КПК України була укладена уточнена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за вказаних вище обставин, при цьому сторони погодились на призначення обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду із частковим приєднанням на підставі ст. ст. 71, 72 КК України невідбутої частини покарання за вироком Саксаганського районного судом м. Кривого Рогу від 07.07.2022 року та на призначення обвинуваченій остаточного покарання у виді 1 року та 20 днів пробаційного нагляду із застосуванням відповідно до ст. 591 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням на неї обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, початок строку відбуття покарання обвинуваченою обчислювати з дня постановки останньої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до положень ст. 474 КПК України розгляд угоди, досягнутої під час досудового провадження, проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження, відсутність яких не є перешкодою для розгляду.

Обвинувачена пояснила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 394, 424, 474, 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, наполягала на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Її захисник не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор уважала, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, просила постановити вирок за укладеною угодою.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, є кримінальним проступком.

Обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю.

Також установлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою є добровільним, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З`ясовано, що обвинувачена розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також відсутність передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України обставин для відмови в затвердженні угоди, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 квітня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного судом м. Кривого Рогу від 07.07.2022 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року та 20 (двадцяти) днів пробаційного нагляду із застосуванням відповідно до ст. 591 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням на ОСОБА_4 обов`язків:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня постановки останньої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .