Справа № 457/803/24
провадження №1-кс/457/348/24
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

у вигляді особистого зобов`язання

25 червня 2024 року м. Трускавець

Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Трускавецького відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчої СВ ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5

розглянув клопотання слідчої СВ ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Трускавецького відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Трускавець Львівської області, українця, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого та яке надійшло до суду 25.06.2024 року.

Перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо кримінального провадження, в межах якого було подано дане клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_6 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000035 від 16.04.2024 відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання прибув самостійно.

Підозрюваний ОСОБА_5 отримав копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів, що підтверджується розпискою ОСОБА_5 про отримання клопотання.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_5 , 13 лютого 2024 року, в денну пору доби, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи свій мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з встановленою в ньому сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 з доступом до Всесвітньої мережі інтернет, зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка є частиною інформаційно-комунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та створена для надання послуг кредитування, в порушення вимог ст. 32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», згідно якої «поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 21 Закону України «Про інформацію», згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; а також усвідомлюючи, що згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію» до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження, вказав, тим самим поширив та використав, конфіденційну інформацію про ОСОБА_7 без його відома та згоди, а саме номер облікової картки платника податків, дату народження, паспортні дані, що призвело до укладення від імені та без відома ОСОБА_7 , між ним, як позичальником договору позики (кредиту).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному використанні та поширенні конфіденційної інформації про особу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Окрім цього, 13 лютого 2024 року, в денну пору доби, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи свій мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з встановленою в ньому сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 з доступом до Всесвітньої мережі інтернет, зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка є частиною інформаційно-комунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та створена для надання послуг кредитування, здійснив несанкціоноване втручання, у вищевказану інформаційно-комунікаційну систему шляхом верифікації за допомогою системи BankID Національного банку України від імені ОСОБА_7 та в подальшому шляхом обману, зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме вказавши персональні дані ОСОБА_7 , ввівши в оману кредитодавця - ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», уклав договір позики № 2797241 від імені ОСОБА_7 , на суму 2500 гривень, які кредитодавцем були зараховані на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 , що перебувала у користуванні ОСОБА_5 , після чого останній розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім цього, 14 лютого 2024 року приблизно о 07:50 год., ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи свій мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з встановленою в ньому сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 з доступом до Всесвітньої мережі інтернет, зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка є частиною інформаційно-комунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та створена для надання послуг кредитування, здійснив несанкціоноване втручання, у вищевказану інформаційно-комунікаційну систему шляхом верифікації за допомогою системи BankID Національного банку України від імені ОСОБА_7 , без відома і дозволу останнього та в подальшому цього ж дня від імені ОСОБА_7 незаконно отримав кредит у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна».

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційно-комунікаційних систем, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

Окрім цього, 14 лютого 2024 року, в денну пору доби, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи свій мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з встановленою в ньому сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 з доступом до Всесвітньої мережі інтернет, зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка є частиною інформаційно-комунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та створена для надання послуг кредитування, в порушення вимог ст. 32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», згідно якої «поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 21 Закону України «Про інформацію», згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; а також усвідомлюючи, що згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію» до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження, вказав, тим самим поширив та використав, конфіденційну інформацію про ОСОБА_7 без його відома та згоди, а саме номер облікової картки платника податків, дату народження, паспортні дані, що призвело до укладення від імені та без відома ОСОБА_7 , між ним, як позичальником договору позики (кредиту).

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному використанні та поширенні конфіденційної інформації про особу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КК України.

Окрім цього, 14 лютого 2024 року, приблизно о 08:20 годин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи свій мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з встановленою в ньому сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 з доступом до Всесвітньої мережі інтернет, зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка є частиною інформаційно-комунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та створена для надання послуг кредитування, здійснив несанкціоноване втручання, у вищевказану інформаційно-комунікаційну систему шляхом верифікації за допомогою системи BankID Національного банку України від імені ОСОБА_7 та в подальшому шляхом обману, зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме вказавши персональні дані ОСОБА_7 , ввівши в оману кредитодавця - ТОВ «Авентус Україна», уклав договір позики № 7581972 від імені ОСОБА_7 , на суму 1500 гривень, які кредитодавцем були зараховані на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 , що перебувала у користуванні ОСОБА_5 , після чого останній розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім цього, 15 лютого 2024 року, в денну пору доби, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи свій мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з встановленою в ньому сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 з доступом до Всесвітньої мережі інтернет, зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка є частиною інформаційно-комунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Тайгер Фінанс» та створена для надання послуг кредитування, здійснив несанкціоноване втручання, у вищевказану інформаційно-комунікаційну систему шляхом верифікації за допомогою системи BankID Національного банку України від імені ОСОБА_7 , без відома і дозволу останнього та в подальшому цього ж дня від імені ОСОБА_7 незаконно отримав кредит у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ФК «Тайгер Фінанс».

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційно-комунікаційних систем, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

Окрім цього, 15 лютого 2024 року, в денну пору доби, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи свій мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з встановленою в ньому сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 з доступом до Всесвітньої мережі інтернет, зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_4 » яка є частиною інформаційно-комунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФК «Тайгер Фінанс» та створена для надання послуг кредитування, в порушення вимог ст. 32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», згідно якої «поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 21 Закону України «Про інформацію», згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; а також усвідомлюючи, що згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію» до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження, вказав, тим самим поширив та використав, конфіденційну інформацію про ОСОБА_7 без його відома та згоди, а саме номер облікової картки платника податків, дату народження, паспортні дані, що призвело до укладення від імені та без відома ОСОБА_7 , між ним, як позичальником договору позики (кредиту).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному поширенні конфіденційної інформації про особу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КК України.

Окрім цього, 15 лютого 2024 року, в денну пору доби, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи свій мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з встановленою в ньому сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 з доступом до Всесвітньої мережі інтернет, зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_4 » яка є частиною інформаційно-комунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Тайгер Фінанс» та створена для надання послуг кредитування, здійснив несанкціоноване втручання, у вищевказану інформаційно-комунікаційну систему, шляхом верифікації за допомогою системи BankID Національного банку України від імені ОСОБА_7 та в подальшому шляхом обману, зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме вказавши персональні дані ОСОБА_7 , ввівши в оману кредитодавця - ТОВ «ФК «Тайгер Фінанс», уклав договір позики № 73737113 від імені ОСОБА_7 , на суму 3000 гривень, які кредитодавцем були зараховані на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 , що перебувала у користуванні ОСОБА_5 , після чого останній розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім цього, 14 березня 2024 року, приблизно о 10:20 год., ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи свій мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з встановленою в ньому сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 з доступом до Всесвітньої мережі інтернет, зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка є частиною інформаційно-комунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та створена для надання послуг кредитування, в порушення вимог ст. 32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», згідно якої «поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 21 Закону України «Про інформацію», згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; а також усвідомлюючи, що згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію» до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження, вказав, тим самим поширив та використав, конфіденційну інформацію про ОСОБА_7 без його відома та згоди, а саме номер облікової картки платника податків, дату народження, паспортні дані, що призвело до укладення від імені та без відома ОСОБА_7 , між ним, як позичальником договору позики (кредиту).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному використанні та поширенні конфіденційної інформації про особу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КК України.

Окрім цього, 14 березня 2024 року, приблизно о 10:30 год., ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи свій мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з встановленою в ньому сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 з доступом до Всесвітньої мережі інтернет, зайшов на інтернет-сторінку з доменним ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка є частиною інформаційно-комунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та створена для надання послуг кредитування, здійснив несанкціоноване втручання, у вищевказану інформаційно-комунікаційну систему шляхом верифікації за допомогою системи BankID Національного банку України від імені ОСОБА_7 та в подальшому шляхом обману, зазначивши завідомо неправдиві дані щодо позичальника, а саме вказавши персональні дані ОСОБА_7 , ввівши в оману кредитодавця - ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», уклав договір позики № 79498892 від імені ОСОБА_7 , на суму 3500 грн, які кредитодавцем були зараховані на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 , що перебувала у користуванні ОСОБА_5 , після чого останній розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий зазначає, що обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: заявами ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом обшуку від 07.06.2024, протоколом тимчасового доступу від 13.06.2024, протоколом оглядів речових доказів, постановою про визнання речових доказів від 07.06.2024, а також іншими доказами, отриманими під час досудового розслідування в їх сукупності та взаємозв`язку.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

На думку слідчої, необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обумовлена ризиками, передбаченими п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Вказане може спонукати останнього до переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 відомі контактні відомості потерпілого, з яким проводились слідчі дії в ході досудового розслідування

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, то вказане може спонукати останнього до вчинення інших корисливих кримінальних правопорушень.

Слідча також зазначає, шо застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до ОСОБА_5 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким, відповідно до ст. 2 КПК України є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора та слідчого, які підтримали клопотання, підозрюваного, який не заперечив проти задоволення клопотання, слідчий суддя приходить до наступного:

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 182, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України. Санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років

Слідчою було зазначено ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 під страхом вказаного покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні знайшли свої підтвердження зазначені слідчою ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Що стосується, зазначеного ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то ні слідчим, ні прокурором не доведено наявність даного ризику та ненадано жодного доказу.

При вивченні особи підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя приймає до уваги тяжкість кримінального правопорушення, його особу, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, а саме: заявами ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом обшуку від 07.06.2024, протоколом тимчасового доступу від 13.06.2024, протоколом оглядів речових доказів, постановою про визнання речових доказів від 07.06.2024.

Також враховує те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не має постійного джерела прибутку, однак має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину.

Слідчий суддя приходить до переконання, що застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до ОСОБА_5 забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до ОСОБА_5 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким, відповідно до ст. 2 КПК України є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 178, 179, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 діб, терміном до 23 серпня 2024 року.

Покласти на ОСОБА_5 виконання наступних зобов`язань відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього буде накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вручити копію даної ухвали підозрюваному ОСОБА_5 після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчу СВ ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1