Справа № 456/826/23
Провадження № 1-кс/456/237/2024
УХВАЛА

слідчого судді

03 квітня 2024 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про часткове скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023 в межах кримінального провадження № 0000476 від 17.06.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 190 КК України, а саме: грошові кошти в сумі 5610 євро.

В обґрунтування клопотання покликався на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Львівській області та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 11.08.2023 за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: серед іншого, грошові кошти в сумі 5610 євро, які належать ОСОБА_5 . Своє процесуальне рішення щодо необхідності накладення арешту на майно ОСОБА_5 , слідчий суддя обгрунтував виключно необхідністю збереження речових доказів. Разом з тим, ОСОБА_5 не зазначений як обвинувачений чи підозрюваний, на сьогодні він не має навіть статусу свідка, а грошові кошти в сумі 5610 євро є особистими збереженнями останнього. Законність походження вилучених у квартирі матері ОСОБА_5 , у якій він проживав та зберігав належні йому грошові кошти, підтверджується тим, що в 2022 році він був офіційно працевлаштований у «Дан-Лат-Фармс» відповідно до трудового договору від 22.03.2022, де відповідно працював з 01.04.2022 по 31.12.2022, та кошти в розмірі 5610 євро є його заробітною платою. Вважає, що станом на сьогодні спростовано твердження сторони обвинувачення про те, що арештовані грошові кошти містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та/або, що вони отримані кримінально-протиправним шляхом, а тому просить клопотання задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 не прибули, подали заяву про розгляд клопотання за їх відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечили, просили відмовити в його задоволенні, оскільки досудове розслідування триває, на даний час потреба в арешті майна не відпала та є необхідною для проведення слідчих дій, а також для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Окрім того, грошові кошти в сумі 5610 євро вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , а належність вказаних грошових коштів ОСОБА_5 ним не підтверджено належними та допустимими доказами.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , оглянувши матеріали клопотання та кримінального провадження № 0000476 від 17.06.2022, дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У судовому засіданні встановлено, що СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 17.06.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Львівській області та накладено арешт на грошові кошти в сумі 5610 євро, вилучені в ході проведення обшуку 11.08.2023 за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14.09.2023 ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023 про накладення арешту на майно залишено без змін.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 вилучені грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 17.06.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження

Відповідно до положень ч. 1, ч. 4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя вважає, що на даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно, яке постановою старшого слідчого визнано речовим доказом, має суттєве значення для проведення досудового розслідування та відповідає критеріям речового доказу. Доводи представника заявника, що вилучені речі не є доказом вчинення злочину, підлягають з`ясуванню в процесі розслідування кримінального провадження чи розгляду справи по суті.

Більше того, матеріали клопотання та долучені докази не дають слідчому судді підстав для висновку, що грошові кошти в сумі 5610 євро, вилучені в ході обшуку в ОСОБА_7 , належать саме ОСОБА_5 .

Належні та допустимі докази проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_7 та отримання ним еквівалентного вилученим коштам доходу відсутні.

Відтак за даних конкретних обставин слідчий суддя дійшов висновку, що представником ОСОБА_5 не доведено, що в застосуванні арешту майна відпала потреба.

Згідно з положеннями ч. 3-4 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відтак нормою кримінального процесуального закону визначений загальний порядок скасування арешту майна, яке здійснюється прокурором у випадку закриття кримінального провадження або судом у разі закінчення справи постановленням судового акту.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про часткове скасування арешту майна слід відмовити за безпідставністю, враховуючи потреби досудового розслідування, його часові рамки, обґрунтованість накладення арешту, а також те, що заявником та його представником не надано суду належних доказів та не доведено, що в органу досудового розслідування відпала потреба в арешті майна. Майно, на яке накладено арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, арешт майна є необхідним для розкриття кримінального правопорушення, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Керуючись ст. 2, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про часткове скасування арешту майна відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1