У Х В А Л А

Іменем України

24.04.2024

Справа № 331/2432/24

Провадження № 1-кс/331/786/2024

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000566 від 03.04.2024 за ч.2 ст.111 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт майна у якому зазначено, що Слідчим відділом Управління СБ України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000566 від 03.04.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Так встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 будучи проросійськи налаштованою особою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним про введення Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України воєнного стану, який неодноразово продовжувався, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.03.2024 перебуваючи на території м. Запоріжжя добровільно та ініціативно надав представнику іноземної держави представнику збройних формувань держави-агресора російської федерації (далі за текстом представнику зф держави-агресора рф) позивний « ОСОБА_5 » згоду на допомогу у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, шляхом вчинення активних дій, спрямованих на збір та передачу останньому інформації щодо місць розташування військової техніки і особового складу Сил оборони України задіяних в протидії військовій агресії з боку зф держави-агресора рф проти України, яку ОСОБА_4 , дотримуючись заходів конспірації, передавав за допомогою закритих каналів можливостей всесвітньої мережі Інтернет, мобільного додатку системи миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», який зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 та підписаний як « ОСОБА_6 », на акаунт у месенджері «Telegram», підписаний як « ОСОБА_7 », який особисто використовує представник зф держави-агресора рф з позивним « ОСОБА_5 ».

13.03.2024 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області затримано громадянина України ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України, та того ж дня, за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному

провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2

ст.111 КК України.

Так, згідно п.3 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відтак, санкцією ч.2 ст.111 КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачена можливість додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний

ОСОБА_4 є власником рухомого майна, а саме: автомобіль марки «FORD» моделі «SIERRA», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 .

Окрім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження та знищення майна ОСОБА_4 , тому з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Прохає суд накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: автомобіль марки «FORD» моделі «SIERRA», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 .

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Адвокат ОСОБА_8 до судового засідання не з`явилася, долучила до матеріалів справи клопотання про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення клопотання не заперечує.

Від підозрюваного ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає його розгляду.

Фіксування розгляду клопотання технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних обставин.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000566 від 03.04.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

13.03.2024 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області затримано громадянина України ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України, та того ж дня, за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2ст.111 КК України.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 додаткового (першого)протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено,що кожна фізична,або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше,як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом,або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Під час досудового розслідування встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_4 наявне наступне майно - автомобіль марки «FORD» моделі «SIERRA», д.н.з. НОМЕР_2 ,

VIN-код НОМЕР_3 .

Слідчий суддя вважає, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співмірність обмеження.

На цей час існують обґрунтовані підстави вважати, що вказане майно, а саме автомобіль, може бути проданий чи оформлений на іншу особу.

Незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та належним чином обґрунтоване. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того,слідча суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000566 від 03.04.2024 за ч.2 ст.111 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: автомобіль марки «FORD» моделі «SIERRA», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 .

Виконання ухвали доручити співробітникам УСБУ в Запорізькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1