Справа № 309/3304/23
Провадження № 1-кп/309/215/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст кримінальне провадження №0000318, щодо обвинуваченого :

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, має на утриманні 8 неповнолітніх дітей, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 16.05.2023 біля 01 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, з метою незаконного власного збагачення, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, під час дії указу Президента України №64/2022: «Про введення воєнного стану в Україні», шляхом вільного доступу, зайшов на огороджену дерев`яним парканом територію, звідки викрав дві свійські кози віком до 3 років, які приніс до свого місця проживання в АДРЕСА_1 . Потім викрадені тварини зарізав, розділив туші викрадених кіз та помістив їх на зберігання у морозильну камеру в своєму будинку, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3400 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення за яке передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ст.185 ч.4 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повістю, стосовно викрадення ним 16.05.2023 року з огорожі в с. Ділок, двох свійських кіз від громадянки ОСОБА_5 . Після чого він відніс викрадені тварини до себе додому, зарізав їх та розділив туші склавши у морозильну камеру на зберігання, з наміром у подальшому забезпечити харчуванням свою сім`ю. Потім він з потерпілою ОСОБА_5 зустрівся та вибачився перед нею, повністю відшкодував їй вартість тварин і примирився з потерпілою. За свої дії обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, в своїх показаннях обвинувачений повідомив, що не може пояснити свою поведінку, розуміє що у такий спосіб не можна вирішувати питання забезпечення своєї багатодітної сім`ї. На даний час у нього народилася ще одна дитина, тепер він утримує вісім неповнолітніх дітей. Він усвідомив неправомірність своїх дій, дає їм критичну оцінку та обіцяє в майбутньому ніколи не повторювати таких вчинків. Виступаючи в судових дебатах обвинувачений заявив, що шкодує за вчинені дії, йому соромно та просив не призначати йому суворого покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, зазначивши що претензій до обвинуваченого не має, шкода завдана злочином їй відшкодована, призначення йому покарання залишає на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 16.12.2023 року, біля 01 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , з метою незаконного власного збагачення, зайшов на огороджену дерев`яним парканом територію, звідки викрав дві свійські кози віком до 3 років, які приніс до свого місця проживання в АДРЕСА_1 , чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3400.00 грн. та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до відповіді на вимогу СІАЗ Хустського РУП в Закарпатській області обвинувачений ОСОБА_4 значиться як особа, що не притягалася до кримінальної відповідальності та не має судимостей.

По місцю реєстрації обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо, скарг на його поведінку до органів місцевого самоврядування не надходило. За місцем проживання ОСОБА_4 надано довідку про склад сім`ї, з якої вбачається що останній проживає з дружиною та має на утриманні семеро неповнолітніх дітей. Під час судового розгляду справи встановлено, що у обвинуваченого народилася ще одна дитина, яку утримує та виховує його родина.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, суд відповідно до ст.66 КК України враховує обставини, які пом`якшують покарання визнав свою вину за пред`явленим обвинуваченням, щиро розкаявся за вчинене правопорушення, сприяв у розкритті даного злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані що характеризують обвинуваченого, виходячи з принципу індивідуалізації покарання відповідно до ст.65 КК України, вважає за можливе виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, з призначенням обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України, що буде достатнім для запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів слід вирішувати у відповідності до вимог передбачених в ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.128,129,368, 370,374-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину. На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ у справі зазначений в постанові слідчого від 20.02.2024 року, а саме : 14 кілограмів свіжого м`ясо свійських кіз залишити в розпорядженні власниці ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського Апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1