Справа № 709/122/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000020, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лихоліти, Золотоніський район Черкаська область, українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

1)06.03.1996 Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим терміном два роки;

2)10.02.1998 Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 140 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання два роки шість місяців позбавлення волі, згідно вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06.03.1996 і остаточно визначено до відбуття покарання у вигляді трьох років шість місяців позбавлення волі;

3)13.02.2001 Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, 42 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання десять місяців позбавлення волі, згідно вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10.02.1998 і остаточно визначено до відбуття покарання у вигляді трьох років десять місяців позбавлення волі;

4)28.08.2006 Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років три місяці позбавлення волі;

5)16.02.2009 Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання шість місяців позбавлення волі, згідно вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28.08.2006 і остаточно визначено до відбуття покарання у вигляді трьох років шість місяців позбавлення волі;

згідно ст. 89 КК України судимості не погашені

28 січня 2022 року Чорнобаївським районним за ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч. 3

ст. 263 КК України звільнений від кримінальної відповідальності;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим згідно ст. 89 КК України за злочини проти власності на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», та в подальшому дію воєнного стану в Україні неодноразово було продовжено, востаннє - 06.11.2023 Указом президента України № 734/2023 строком на 90 діб, 30 грудня 2023 року близько 21 години, знаходячись біля домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , будучи особою, що має не погашену у встановлену законом порядку судимість за вчинення крадіжки, тобто повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення, таємно, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «ARDIS» Либідь, який стояв біля хвіртки вказаного домоволодіння, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи

№ СЕ-19/124-24/610-ТВ від 12 січня 2024 року, становить 1433,33 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Суд визнає доведеним наведене вище обвинувачення та дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному порушенні визнав повністю, щиро розкаявся, не заперечував жодної з обставин викладених в обвинувальному акті, пояснив, що дійсно напередодні нового року він повертався до дому та у нього боліли ного. Він побачив біля стовпа велосипед та вирішив його взяти. Потім він покотив його до себе до дому та планував його повернути на наступний день, але передумав. Через деякий час до нього приїхали працівники поліції та вилучили велосипед.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити в його відсутність. Відносно міри покарання просив суворо не карати, оскільки велосипед йому повернуто, притензій матеріального характеру не має. За згодою учасників кримінального провадження, суд ухвалив проводити судове засідання без участі потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорювала фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З огляду на викладене суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень Загальної частини КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин; відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного; особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, за місцем проживання характеризується не задовільно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, звертався за допомогою до лікаря-нарколога; наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень є кримінальне покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки останній не несе великої суспільної небезпеки, а тому його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів у розмірі 1514,56 гривень.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме:

- велосипед марки «ARDIS» Либідь, синього кольору, що передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 1514,56 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1