Справа № 134/287/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його законного представника представника органу опіки та піклування

Крижопільської селищної ради - адвоката ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2023 року за № 0000018, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тернівка Крижопільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 19 квітня 2022 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення крадіжок чужого майна, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку вчинив нові умисні корисливі злочини.

Так, 17 грудня 2022 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував по АДРЕСА_1 , де зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 пішли до домогосподарства останнього, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у веранді будинку, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи та звернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року (зі змінами, внесеними Указом № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року), переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки LG G3s Dual D724 Titan, на 2 сім карти, з оперативною пам`яттю 1 Гб та внутрішньою пам`яттю 8 Гб, вартістю 638 гривень, який лежав на кріслі, після чого покинув будинок.

Своїми діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 638 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 07 січня 2023 року близько 12 год. 00 хв. перебував поруч з квартирою АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , та в цей час у нього виник злочинний умисел на крадіжку майна із вказаної квартири.

У подальшому, ОСОБА_6 через незачинені вхідні двері проник до квартири, де реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи та звернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 12 серпня 2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, зі змінами, внесеними Указом Президента України від 07 листопада 2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ), переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки Sigma mobile X-treme PQ 36 із оперативною пам`яттю 3 Гб та внутрішньою пам`яттю 32 Гб, вартістю 3466,67 гривень, який лежав на тумбочці у спальній кімнаті, після чого покинув квартиру.

Своїми діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3466,67 грн.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими судом доказами.

По епізоду обвинувачення ОСОБА_6 у викраденні мобільного телефону з будинку ОСОБА_9 17.12.2022 року:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , який визнав вину та пояснив, що 17 грудня 2022 року, перебуваючи по АДРЕСА_4 , зустрів свого знайомого ОСОБА_9 , з яким пішов до будинку, де той проживає. Вони знаходилися у веранді будинку, ОСОБА_9 дав йому поїсти і він помітив мобільний телефон, який лежав на кріслі та перебував на зарядці. Скориставшись відсутністю ОСОБА_9 , який вийшов з будинку на подвір`я, він зняв мобільний телефон з зарядки та пішов з ним з будинку. Того ж дня він здав телефон в місцевий ломбард, за що отримав 100 грн., які витратив на власні потреби;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 16 січня 2023 року, у якій він просить прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 6 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. 17 грудня 2022 року із належного йому домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , здійснила крадіжку належного йому мобільного телефону марки LG темно-вишневого кольору із сім-картою ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- висновком товарознавчої експертизи від 18.01.2023 № СЕ-19/102-23/1129-ТВ, згідно якого ринкова вартість в технічно-справному стані з ознаками користування з незначними потертостями бувшого у користуванні мобільного телефону марки LG G3s Dual D724 Titan, на 2 сім карти, з оперативною пам`яттю 1 Гб та внутрішньою пам`яттю 8 Гб станом на 17 грудня 2022 року становила 683 грн.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19 січня 2023 року, в ході якого обвинувачений ОСОБА_6 , за участю законного представника, захисника та потерпілого, у присутності понятих на місці події у житловому будинку АДРЕСА_2 розказав та показав як вчиняв крадіжку мобільного телефону, а також переглянутим у судовому засіданні відеозаписом цієї слідчої дії.

По епізоду обвинувачення ОСОБА_6 у викраденні мобільного телефону з квартири ОСОБА_5 07.01.2023 року:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , який визнав свою вину та пояснив, що в обідню пору 07 січня 2023 року прийшов до належної потерпілій квартири, щоб поколядувати. Він постукав у двері та взявшись за ручку дверей побачив, що квартира незамкнена. Зайшовши до квартири, він пройшов у спальну кімнату, де побачив на тумбочці мобільний телефон, який забрав собі, після чого покинув квартиру. Вказаний мобільний телефон у нього вилучили працівники поліції;

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що 07 січня 2023 року вона із сім`єю перебувала в своїх батьків і, можливо, забула замкнути свою квартиру, точно вже не пам`ятає. З її квартири було викрадено не лише мобільний телефон, а й грошові кошти та інші речі. Наступного дня ОСОБА_6 знову прийшов до неї додому та сказав її дітям, що знає, хто викрав гроші. Діти зателефонували їй та повідомили про візит ОСОБА_6 , а вона в свою чергу викликала працівників поліції. Телефон їй повернуто. Просить суворо покарати обвинуваченого;

- заявою ОСОБА_10 , у якій він вказує, що добровільно видає працівникам поліції мобільний телефон марки Sigma mobile чорного кольору, який приніс до належного йому будинку за адресою: АДРЕСА_5 ОСОБА_6 , пояснивши, що викрав цей телефон в смт. Крижопіль;

- протоколом огляду предмету від 10 січня 2023 року, яким є мобільний телефон марки Sigma mobile X-treme PQ 36 в корпусі чорного кольору із рамкою (полосою на корпусі) помаранчевого кольору. Ззаду на корпусі є написи «SHOCKPROOF» та «WATERPROOF». При огляді телефону встановлено, що він перебуває у робочому стані. При наборі клавіші вмикання засвічується екран, але через низький заряд батареї вимикається. В телефон вставлена сім-карта мобільного оператора «лайфселл»;

- висновком товарознавчої експертизи від 11.01.2023 № СЕ-19/102-23/534-ТВ, згідно якого ринкова вартість Sigma mobile X-treme PQ 36 із оперативною пам`яттю 3 Гб та внутрішньою пам`яттю 32 Гб станом на 07 січня 2023 року становила 3466,67 грн.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19 січня 2023 року, в ході якого обвинувачений ОСОБА_6 , за участю законного представника, захисника та потерпілої, у присутності понятих на місці події у квартирі АДРЕСА_3 розказав та показав як вчиняв крадіжку мобільного телефону, а також переглянутим у судовому засіданні відеозаписом цієї слідчої дії.

Кожен з наведених доказів підтверджує визначені ст. 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тобто ці докази є належними.

Кожен з цих доказів отриманий в порядку, встановленому КПК України, а тому ці докази є допустимими.

Сумнівів у достовірності цих доказів у суду не має, адже усі вони повністю узгоджуються між собою.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення та кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судових дебатах прокурор ОСОБА_4 просив визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання в виді позбавлення волі на строк 6 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2022 року і призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

Потерпіла ОСОБА_5 наполягає на покаранні для обвинуваченого у виді позбавлення волі в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Від потерпілого ОСОБА_9 до суду надійшла заява, у якій він просив розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 без його участі.

Законний представник обвинуваченого представник органу опіки та піклування Крижопільської селищної ради - адвокат ОСОБА_7 просив суд суворо не карати обвинуваченого, врахувати, що він вчинив інкриміновані злочини, будучи неповнолітнім, у скоєному щиро розкаюється.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просив суд звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, посилаючись на досудову доповідь, надану органом пробації. В разі, якщо суд дійде висновку про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, просить при призначенні йому покарання врахувати положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», а також взяти до уваги пом`якшуючі обставини, а саме: вчинення кримінальних правопорушень в неповнолітньому віці, щире каяття, усунення завданої шкоди потерпілій ОСОБА_5 , відсутність претензій з боку потерпілого ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_6 в судових дебатах та під час останнього слова просив суд суворо його не карати, оскільки він жалкує про скоєне.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 № 5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» вказано, що суди при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. При призначенні неповнолітньому покарання крім передбачених у статтях 65-67 КК обставин суди відповідно до ч. 1 ст. 103 КК мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, особу обвинуваченого, який визнав вину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживає разом з матір`ю, вітчимом та молодшим братом, на обліку дітей, які потрапили в складні життєві обставини, в службі у справах дітей Крижопільської селищної ради не перебував, знаходився під соціальним супроводом, як особа, яка має проблеми з законом, будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, знову скоїв аналогічні злочини, до того ж в період іспитового строку.

Згідно досудової доповіді від 29.11.2023 року, складеної посадовою особою Тульчинського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на його поведінку, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, виконання рекомендованих заходів, спрямованих на мінімізацію ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та за наявності мотивації і готовності змін самого обвинуваченого. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на нього обов`язків відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України.

Таким чином, приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєних злочинів та особу винного, наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України ближче до мінімального розміру.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Позиція потерпілої ОСОБА_5 , яка наполягала на призначенні обвинуваченому покарання у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, хоча і може враховуватись судом при призначенні покарання, однак не є вирішальною.

Оскільки кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченим в період іспитового строку, тому у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, суд вважає за необхідне частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком (вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2022 року).

Підстав для застосування ст. ст. 75, 104 КК України, а саме звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд не вбачає.

Так, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами покарання» у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.09.2021 року в справі № 127/25037/17, де наголошено, що в разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.

Питання щодо процесуальних витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 65, 102, 103, 185 КК України, ст. ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2022 року і призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 січня 2023 року на мобільний телефон «Sigma mobile X-treme PQ36» та сім картку мобільного оператора «лайфселл» із номером на ній НОМЕР_1 , - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон «Sigma mobile X-treme PQ36», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити останній за належністю;

- сім картку мобільного оператора «лайфселл» із номером на ній НОМЕР_1 , яка знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області (вул. Полковника Зеленського, 1а, смт. Крижопіль Тульчинського району Вінницької області), - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 за належністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 11.01.2023 року № СЕ-19/102-23/534-ТВ у розмірі 755,12 грн. (сімсот п`ятдесят п`ять гривень, 12 копійок) та судової товарознавчої експертизи від 18.01.2023 року № СЕ-19/102-23/1129-ТВ у розмірі 755,12 грн. (сімсот п`ятдесят п`ять гривень, 12 копійок), а всього 1510,24 грн. (одна тисяча п`ятсот десять гривень, 24 копійки).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя