Справа № 308/5647/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 у справі №308/5647/24 з розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 26.12.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 26.12.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

01.04.2024 року суддею ОСОБА_8 заявлено самовідвід у даному кримінальному провадженні. В обґрунтування зазначено, що 29.03.2024 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/414/24 (справа № 308/5647/24), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 26.12.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. За ухвалою від 29.03.2024 року судом було призначене підготовче провадженім у цьому кримінальному провадженні на 10 год. 40 хв. 01.04.2024 року. Як вбачається з Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002573 від 26.12.2023 року - це кримінальне провадження було виділене із матеріалів кримінального провадження № 0000019 від 04.01.2024 року.

07.03.2024 року до суду надійшла скарга ОСОБА_6 , у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0000019. Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 07.03.2024 року було визначено ОСОБА_8 . За ухвалою від 07.03.2024 року було відкрите провадження за зазначеною скаргою та призначено її до судового розгляду. Проте на цей час скарга по суті розглянута не була через повітряну тривогу та відсутність вільних залів у визначений день та час.

Враховуючи зазначене, вважає, що приймала участь у цьому кримінальному провадженні під час досудового розслідування, тому не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої інстанції, що є підставою для заявлення собі самовідводу, тому заявляє собі самовідвід від розгляду обвинувального акту.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2024 року заява судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 про самовідвід передана на розгляд судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор щодо заявленого самовідводу судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 заперечив. Вказав, що у даній справі не встановлено обставин, які викликали б сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, що може вплинути на результат розгляду справи.

Обвинувачені та їх захисники в судовому засіданні просили у задоволенні заяви судді ОСОБА_8 про самовідвід відмовити, з підстав необґрунтованості.

Ознайомившись зі змістом заяви про самовідвід та дослідивши матеріали справи №308/5647/24 (провадження 1-кс/308/414/24), суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 80 КПК України, визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Дотримання цієї гарантії забезпечується як правом учасників справи на спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, чим забезпечується його незалежність в кожному окремому провадженні, так і правом судді за наявності визначених процесуальним законодавством підстав заявляти самовідвід.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський Суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі а саме, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його упередженості» є оціночним тлумаченням, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує.

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі «Мироненко та Мартиненко проти України». У пунктах 66, 69, 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді.

Згідно статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, роз`яснено, що суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу. Відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях. Водночас слід розуміти, що зловживання самовідводом не допускається. За змістом коментованої статті заявлення суддею самовідводу є допустимим лише у разі неможливості ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

Судом встановлено, що 07.03.2024 в провадження слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 надійшла скарга ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0000019.

Як вбачається з Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002573 від 26.12.2023 року - це кримінальне провадження було виділене із матеріалів кримінального провадження № 0000019 від 04.01.2024 року.

Судом встановлено, що під час перебування на розгляді даної скарги на розгляд судді Ужгородський міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/414/24 (справа № 308/5647/24), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 26.12.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2024, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0000019.

У вказаній ухвалі, слідчим суддею вказано, що станом на час проведення судового засідання 01.04.2024 року стадія досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 04.01.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_6 закінчена шляхом направлення до суду обвинувального акту у виділеному кримінальному провадженні № 0002573 від 26.12.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Також, слідчим суддею констатовано, що жодні докази та матеріали кримінального провадження, у межах розгляду цієї скарги, слідчим суддею не досліджувалися.

Як встановлено судом, в межах розгляду скарги №308/4400/24, слідчому судді ОСОБА_8 , не заявлено відвід, що свідчить про те, що у сторін були відсутні будь-які сумніви у неупередженості, об`єктивності та безсторонності судді у цій справі.

На думку суду, наявність у провадженні слідчого судді ОСОБА_8 скарги, яка вже розглянута, не є підставою для самовідводу.

Так, слід розуміти, що суддя ОСОБА_8 , з метою усунення будь-яких сумнівів про її неупередженість та дотримання стандартів суддівської етики вжила належних заходів в передбачений чинним законодавством спосіб та повідомила про наведені вище обставини шляхом подачі відповідної заяви про самовідвід, проте в ході розгляду заяви законних підстав для усунення судді від розгляду кримінального провадження не встановлено.

Крім цього, у заяві судді не наведено обставин, які б виключали можливість розгляду нею кримінального провадження, не наведено обставин, які могли б свідчити про неможливість всебічного, повного та об`єктивного розгляду нею вказаної справи або про наявність сумнівів в її об`єктивності, незалежності та неупередженості, які виключають участь судді у розгляді даного кримінального провадження зі сторони учасника процесу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про самовідвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75,76,81,80, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 про самовідвід у справі №308/5647/24 з розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 26.12.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1