Справа № 216/956/24
Провадження № 1-кс/216/722/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про продовження строку застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

02 квітня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання старшої слідчої СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, вважається раніше не судимим, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні № 0000286 від 06.02.2024 року,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2024 року до суду надійшло вказане клопотання старшої слідчої СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , яке мотивоване таким.

Досудове розслідування неможливо закінчити до закінчення дії ухвали про тримання під вартою, а саме до 05 квітня 2024 року, оскільки для цього необхідно вчинити ряд слідчих і процесуальних дій з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. При цьому ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені в ході досудового розслідування, що виправдовують застосований до підозрюваного запобіжний захід, не зменшилися й продовжують існувати, тому виникла необхідність у продовженні тримання останнього під вартою, оскільки запобігти таким ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримала і просила задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 і його захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, проти задоволення вказаного клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на конкретні обставини справи й особу підозрюваного, зокрема, недоведеність заявлених ризиків і наявність у підозрюваного постійного місця проживання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000286 від 06.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

07 лютого 2024 року в порядку і з підстав, передбачених ст. ст. 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 квітня 2024 року включно.

01.04.2024 року керівником Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000286 від 06.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, до трьох місяців, тобто до 06.05.2024 року.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

За приписами ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Частинами 1, 3-5 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує таке.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. Не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. При цьому метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.

Слідчим суддею встановлено, що 07 лютого 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав.

Разом з тим обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні матеріалами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 06.02.2024 під час якого виявлено та вилучено автомобіль "ВАЗ 21099 Знг, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 НОМЕР_3 3Нг зеленого кольору з д/н: НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 , лезо з канцелярського ножа чорного кольору, предмет схожий на ніж з чорною рукояткою, сумку «Рита» чорного кольору, погон ЗСУ, відзнака ручна металева срібного кольору, довіреність на транспортний засіб від ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з д.н.з. НОМЕР_5 НА, страховий поліс на транспортний засіб «Mercedes-Benz», з Д.Н.3. ключі від транспортного засобу «Mercedes-Benz», BE 0369 HA., мобільний телефон Redmi модель: НОМЕР_6 , військовий квиток НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_10 , паспорт громадянина України № НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_10 , банківська картка Gold для виплат АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 , дві сім-картки мобільного оператора «Київстар» з номерами НОМЕР_10 та НОМЕР_11 , зарядний шнур, запальничку сірого кольору, сім карта оператора ПрАТ Київстар НОМЕР_12 , сім карта НОМЕР_13 ;

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 ;

- протоколами впізнання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 потерпілим ОСОБА_10 ;

- показаннями свідка ОСОБА_13 ;

- протоколами впізнання ОСОБА_11 свідком ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду відеозапису здійсненого та добровільно виданого свідком ОСОБА_13 ;

- протоколом затримання ОСОБА_12 в порядку ст. 208 КПК України в ході якого у останнього вилучено мобільний телефон «HUAWEI Y5 2018» EMEI 1: НОМЕР_14 , IMEI 2: НОМЕР_15 з сім картою НОМЕР_16 ;

- протоколом затримання ОСОБА_12 в порядку ст. 208 КПК України в ході якого у останнього виявлено та вилучено мобільний телефон «HUAWEI Y5 2018» EMEI 1: НОМЕР_14 , IMEI 2: НОМЕР_15 з сім картою НОМЕР_16 ;

- протоколом затримання ОСОБА_11 в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України в ході якого у останнього виявлено та вилучено предмет схожий на ніж чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_17 з д/н: НОМЕР_18 , ключі від автомобіля чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_19 з д/н: НОМЕР_20 , свідоцтво про реєстрацію Т3 Mersedes Benz Е 430 з д/н: НОМЕР_21 , , мобільний телефон Samsung A52 imeil: НОМЕР_22 imei2: НОМЕР_23 , c/н: НОМЕР_24 , 5 купюр номіналом 100 доларів США з номерами: LC18706194B, HB10324145R, КВ73038556, HG43762055A, НОМЕР_25 , банківська картка Raifaissen Bank N? НОМЕР_26 , банківська картка золота для виплат «ПриватБанк» N? НОМЕР_27 , банківська картка золота універсальна «ПриватБанк» N? НОМЕР_28 , сумка «Рuma» чорного кольору;

- показаннями свідка ОСОБА_14

- протоколом огляду відеозапису з нагрудних камер поліцейських УПП м. Кривий Ріг за 06.02.24;

- висновком судово-медичної експертизи №192 від 08.02.2024 згідно якого у потерпілого ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 ;

- висновками судових експертиз зброї №19/104-24/11708-ХЗ, №19/104-24/11711-ХЗ, №19/104-24/11710-ХЗ;

- висновками судових товарознавчих експертиз № СЕ-19/104-24/11782-ТВ, №СЕ-19/104-24/11784-ТВ.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення вже була предметом перевірки та встановлена слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя бере до уваги таке.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який є особливо тяжким злочином, а санкція зазначеної норми кримінального закону передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, тому відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідності, тяжких та хронічних захворювань не має, належного йому рухомого та нерухомого майна не має, в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, має зареєстроване місце проживання, але фактично мешкає за іншою адресою.

Разом з тим ухвалою слідчого судді про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на тяжкість злочину та особу підозрюваного, встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим визнано необхідність застосувати до нього саме такий запобіжний захід і недостатність більш м`яких запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, для запобігання наявним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також слідчий суддя бере до уваги, що підстави, за яких до підозрюваного було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та обставини, які при цьому враховувались, на даний час фактично не змінились, а заявлені щодо останнього ризики є вагомими, не зменшились і продовжують існувати.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість і ступінь суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, спосіб його вчинення та наслідки, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, слідчий суддя вважає, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе їм запобігти.

Даних про наявність підстав для скасування застосованого до підозрюваного запобіжного заходу або його зміни на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням свободи, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту таких підстав не доведено, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наведені вище обставини, слідчий суддя також зважає на практику ЄСПЛ, що передусім національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою (справа « ОСОБА_15 проти України»). Разом з тим, вирішуючи питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. При цьому ЄСПЛ підкреслює, що визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Водночас у справі «Михалкова та інші проти України» ЄСПЛ зазначив, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Перевіряючи викладені в клопотанні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали, дійшов висновку про доведеність цих обставин, оскільки існує необхідність у завершенні виконання процесуальних дій, які потребують додаткового часу, а саме: здійснити тимчасовий доступ до інформації операторів мобільного (рухомого) зв`язку України ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «Лайфселл» щодо абонентських номерів, інформація про які стала відомою за результатами проведення 06.02.24 затримання підозрюваних (ухвали слідчого судді Центрально-Міського р/с м. Кривого Рогу від 18.03.24 на даний час перебувають на виконанні); провести огляд та проаналізувати інформацію отриману у операторів мобільного (рухомого) зв`язку України ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «Лайфселл» (за результатами тимчасового доступу); встановити інших свідків кримінального правопорушення та провести з ними слідчі дії; встановити місце перебування потерпілого ОСОБА_10 ; за участю судового медичного експерта та потерпілого ОСОБА_10 із застосуванням засобів відео-фіксації проведено додатковий слідчий експеримент з метою фіксації нанесення потерпілому виявлених у нього тілесних ушкоджень, після чого призначити додаткову судову експертизу з метою встановлення можливості отримання виявлених у потерпілим тілесних ушкоджень при механізмі, вказаному останнім під час слідчого експерименту; за участю підозрюваних та потерпілого із застосуванням засобів відео-фіксації провести одночасний допит з метою фіксації показань потерпілого та підозрюваних щодо обставин скоєного кримінального правопорушення та усунення протиріч у разі їх виникнення під час проведення слідчої дії;

з урахуванням отриманих висновків судових експертиз, проведених слідчих дій у разі виникнення необхідності повідомити підозрюваним про зміну раніше повідомленої підозри; за участі підозрюваного ОСОБА_5 із застосуванням засобів відео фіксації провести слідчі експерименти з метою перевірки показань останнього; виконати вимоги ст. 290 КПК Україні, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, для завершення досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні відповідних процесуальних дій.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставини, зазначених у частині третій статті 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме, що заявлені при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшилися та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тому є достатні підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою. Таке обмеження права ОСОБА_5 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Разом з тим слідчий суддя вважає за необхідне скористатись правом не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196-199, 369-372, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшої слідчої ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000286 від 06.02.2024 року, а самедо 06 травня 2024 року включно.

Дія ухвали закінчується о 24.00 год. 06 травня 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно після її оголошення вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору та направити директору державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1