Справа № 357/7293/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001823 від 19.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.348, ч.4 ст.296 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

06 червня 2024 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001823 від 19.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.348, ч.4 ст.296 КК України.

Встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення згідно з поданим клопотанням:

19.05.2024, близько 03 год., по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посягаючи на життя працівника поліції оперуповноваженого ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків умисно наніс ножове поранення в ділянку попереку зліва. В ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001823 від 19.05.2024 встановлено, що ОСОБА_4 , 19.05.2024, близько 02 год. 20 хв., перебуваючи на території подвір`я будинку АДРЕСА_1 , тримаючи ніж в правій руці прослідував в напрямку будинку, де в цей час знаходились інші учасники події. В цей час, працівник поліції ОСОБА_5 , будучи пораненим, з метою недопущення заподіяння шкоди життю та здоров`ю інших осіб, відповідно до ст. 43 ЗУ «Про Національну поліцію» голосом попередив ОСОБА_4 про намір застосування вогнепальної зброї у випадку повторного нападу на нього чи інших громадян. Однак ОСОБА_4 , продовжуючи злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, в частині забезпечення спокійних умов відпочинку людей, що відпочивали поблизу, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, жорстокістю, демонструючи явну неповагу до існуючих правил поведінки у суспільстві й інших соціальних цінностей, з метою самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, зокрема ОСОБА_6 , протиставити себе іншим громадянам, зокрема присутнім поблизу, з особливою зухвалістю наблизився до останнього, який в цей час знаходився при вході в господарську будівлю та тримаючи в правій руці ніж здійснив удар в область шиї, від якого ОСОБА_6 ухилився. В цей час, ОСОБА_5 , побачивши, що ОСОБА_4 своїми діями створює загрозу життю та здоров`ю оточуючих, а також на попередження про наміри застосування вогнепальної зброї не реагує, ОСОБА_5 , відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 46 ЗУ «Про Національну поліцію» застосував вогнепальну зброю, зробивши 2 постріли в бік ОСОБА_4 , чим припинив хуліганські дії, завдавши останньому тілесне ушкодження у виді вогнепальної наскрізної рани правого коліна.

19.05.2024 в ході проведення огляду приміщення (кімнати) на першому поверсі БМЛ АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: зимову куртку кольору хакі зі слідами речовини бурого кольору, футболку білого кольору з синьо-чорними вставками з написом «Адідас», светр сірого кольору з капюшоном, штани кольору хакі з обширною плямою бурого кольору на правій штанині зі слідом від ймовірного кульового поранення, пару мокасин зі шнурками червоного кольору, пару синіх шкарпеток. Вказані речі були вилучені та поміщені до картонної коробки та опечатані биркою з відповідними написами.

19.05.2024 потерпілим ОСОБА_5 долучено до матеріалів провадження бронежилет чорного кольору зі спеціальним жетоном №0055184, поміщені до спец-пакету №WAR1831203; куртку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, та штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору та поміщені до картонної коробки, яку опечатано биркою із відповідними написами та підписами.

Виходячи з того, що вилучені, отримані речі та предмети містять інформацію про вчинення кримінального правопорушення, за допомогою яких можливо встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, і які відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищевказане майно.

Відомості про участь сторін при розгляді клопотання та фіксування судового процесу:

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явися, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, при вирішенні питання про накладення арешту на майно покладався на розсуд суду.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за відсутності учасників судового процесу, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаного клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Щодо клопотання про поновлення строку на подачу клопотання про арешт тимчасово вилученого майна:

Одночасно з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна прокурором подано клопотання про поновлення строку на подачу вказаного клопотання, яке обґрунтовано тим, що подати клопотання про арешт майна не вдалось можливим 20.05.2024, оскільки подія відбулась в нічний час за 70 кілометрів до м. Біла Церква в сільській місцевості, що ускладнює пошук підозрюваного, понятих, залучення відповідних фахівців, проведення слідчих дій під час комендантської години. Враховуючи те, що з моменту виявлення злочину до підготовки процесуальних документів, таких як повідомлення про підозру, клопотання про обрання запобіжного заходу, клопотання про арешт майна, проведено велику кількість слідчих дій, здійснено пошук свідків, пошук знаряддя вчинення злочину, проведено слідчі експерименти, з`ясовано обставини особливо тяжких злочинів, зібрано характеризуючі матеріали на затриманого. У зв`язку з викладеним клопотання подане 21.05.2024. Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2024 матеріали за клопотанням прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повернуто прокурору для усунення недоліків та приведення у відповідність до вимог ст. 171 КПК України, надано для цього строк 72 години з моменту отримання ухвали. На виконання вказаної ухвали 23.05.2024 прокурор вдруге звернувся із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2024 матеріали за клопотанням прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повернуто прокурору для усунення недоліків та приведення у відповідність до вимог ст. 171 КПК України, надано для цього строк 72 години з моменту отримання ухвали. Вказану ухвалу слідчого судді отримано 04.06.2024.

Дослідивши клопотання про поновлення строку та надані на його обґрунтування письмові пояснення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на подачу клопотання, з огляду на положення ч.1 ст.117 КПК України.

Слідчий суддя вважає доводи клопотання прокурора про поновлення строку на подачу клопотання про арешт тимчасово вилученого майна поважними та поновлює прокурору цей строк.

Правове обґрунтування рішення:

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Частиною 1 ст.237 КПК України передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею були враховані вимоги пп. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001823 від 19.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.348, ч.4 ст.296 КК України.

19.05.2024 в ході проведення огляду приміщення (кімнати) на першому поверсі БМЛ АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: зимову куртку кольору хакі зі слідами речовини бурого кольору, футболку білого кольору з синьо-чорними вставками з написом «Адідас», светр сірого кольору з капюшоном, штани кольору хакі з обширною плямою бурого кольору на правій штанині зі слідом від ймовірного кульового поранення, пару мокасин зі шнурками червоного кольору, пару синіх шкарпеток. Вказані речі були вилучені та поміщені до картонної коробки та опечатані биркою з відповідними написами.

19.05.2024 потерпілим ОСОБА_5 долучено до матеріалів провадження бронежилет чорного кольору зі спеціальним жетоном №0055184, поміщені до спец-пакету №WAR1831203; куртку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, та штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору вилучені та поміщені до картонної коробки, яку опечатано биркою із відповідними написами та підписами.

Постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 19.05.2024 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду приміщення від 19.05.2024 та передано потерпілим ОСОБА_5 19.05.2024 є збереження речових доказів, зокрема запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів, оскільки вищевказані вилучені предмети можуть зберігати на собі сліди вчинення злочину, інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду приміщення від 19.05.2024 майно шляхом заборони його користування та розпорядження, до проведення необхідних слідчих дій.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати тимчасово вилучене під час огляду приміщення від 19.05.2024 майно доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що майно, яке отримано органом досудового розслідування від потерпілого ОСОБА_5 на підставі протоколу отримання речей та його письмової заяви від 19.05.2024 року, а саме бронежилет чорного кольору зі спеціальним жетоном №0055184, поміщені до спец-пакету №WAR1831203; куртку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, та штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору поміщені до картонної коробки, яку опечатано биркою із відповідними написами та підписами не є тимчасово вилученим майном в порядку ст.168 КПК України, оскільки передано потерпілим добровільно на виконання вимог ст.93 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, кримінально-процесуальним законом, на переконання слідчого судді, не передбачено обов`язкову вимогу щодо накладення арешту на майно, яке передане добровільно, не є тимчасово вилученим, в даному випадку вже поміщене до спец-пакету (картонної коробки), опечатане та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно, передане потерпілим ОСОБА_5 , та додані до нього матеріали, не містять достатніх і належних доказів наявності правових підстав для накладення арешту на вказане майно, оскільки є недоведеним відповідне обґрунтування необхідності арешту майна в частині запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення або відчуження, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Також, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 100, 132, 98, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 строк на подачу клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001823 від 19.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.348, ч.4 ст.296 КК України.

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001823 від 19.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.348, ч.4 ст.296 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 19.05.2024 в ході проведення огляду приміщення (кімнати) на першому поверсі БМЛ АДРЕСА_2 , а саме: зимову куртку кольору хакі зі слідами речовини бурого кольору, футболку білого кольору з синьо чорними вставками з написом «Адідас», светр сірого кольору з капюшоном, штани кольору хакі з обширною плямою бурого кольору на правій штанині, пару мокасин зі шнурками червоного кольору, пару синіх шкарпеток, які поміщено до картонної коробки та опечатані биркою з відповідними написами

Арештом визначити заборону користування та розпорядження вказаного майна для власника та інших осіб.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження, дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт та забезпечення його схоронності.

Ухвала підлягає виконанню з урахуванням вимог постанови КМУ № 1104 від 19 грудня 2012 року про «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення, з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1