Справа№487/3103/24
Провадження №1-кс/487/2377/24
УХВАЛА

Іменем України

15.04.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000329 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Федорівка Новотроїцького району Херсонської області, громадянина України, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

У клопотанні зазначено наступне.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області за процесуального керівництва групи прокурорів Херсонської обласної здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000329 від 18.07.2023 року за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.1 ст.111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено,що згідно з інформацією Центральної виборчої комісії від 09.03.2023 № 21-22-315 та рішенням сесії Новотроїцької селищної ради Генічеського району Херсонської області VIII скликання від 26.11.2020 № 1, 25 жовтня 2020 року відбулися чергові та перші вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, внаслідок чого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був обраний депутатом Новотроїцької селищної ради Херсонської області від місцевої організації Політичної партії «Опозиційна платформа за життя» на перших місцевих виборах депутатів цієї ради.

Згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Усупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи в порушення вимог п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації ОСОБА_8 від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс рф на територію України.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, рф та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

?застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

?застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

?вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

?бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

?блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави:

?напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

?застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

?дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

?засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є РФ.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і РФ.

31 травня 1997 року відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та рф уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98- ВР та Федеральним Законом РФ від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2, 3 зазначеного Договору рф зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та рф про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований рф 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статі 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування» депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення.

За змістом ст. 1, п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 № 93-IV статус депутата визначається Конституцією України, цим Законом та іншими законами України. Депутат, здійснюючи депутатські повноваження, повинен керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано. Депутат повинен не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях, а повинен керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності та зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Як депутат Новотроїцької селищної ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_6 має повноваження і обов`язки та несе відповідальність за дотримання вказаних нормативних актів, зміст яких йому достовірно відомий.

22 лютого 2022 року президент рф направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил (далі ЗС) РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року приблизно о 5 годині ранку президент РФ публічно оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану, строк дії якого в подальшому продовжено.

Так, 24.02.2022 військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин указаної території.

У період з 24.02.2022 більшу частину території Херсонської області, у тому числі Новотроїцьку селищну громаду Генічеського району Херсонської області, захоплено військовослужбовцями ЗС РФ і вона знаходиться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами від 13.01.2023 № 14, від 09.02.2023 № 41, від 20.02.2023 № 56, від 06.03.2023 №80, від 09.03.2022 № 84, від 25.04.2023 №125).

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована РФ територія України (далі тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засновником та керівником приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «МИР», депутатом Новотроїцької селищної ради Генічеського району Херсонської області від місцевої організації політичної партії «Опозиційна платформа за життя», який обраний на перших місцевих виборах відповідної ради 25.10.2020, фактично проживаючи в смт Новотроїцьке Генічеського району Херсонської області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань та життєвого досвіду для розуміння факту захоплення РФ з 24.02.2022 та подальшої окупації території Генічеського району Херсонської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення державної зради, переслідуючи мету заподіяння шкоди суверенітету, територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності, державній та економічній безпеці України, прийняв рішення допомагати РФ у цій підривній діяльності у період воєнного стану, тобто передбачав, усвідомлював характер своїх суспільно небезпечних дій і бажав настання суспільно небезпечних наслідків.

Підтримуючи дії представників РФ, направлені на ослаблення національних інтересів України, зміни меж її території і поширення на неї впливу РФ, становлення і зміцнення окупаційної влади, сприяння державі-агресору її представникам у порушенні суверенітету України та її окупації, перешкоджання її економічному розвитку та євроінтеграційному курсу, встановлення контролю над політичними та економічними процесами в України, ОСОБА_6 , не склавши повноважень депутата як представника Українського народу Новотроїцької селищної ради Генічеського району Херсонській області та діючи всупереч його інтересам, з початку широкомасштабного вторгнення Росії на територію України і до теперішнього часу здійснив комплекс активних дій, направлених на підрив основ національної безпеки та завдання шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та економічній безпеці України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , здійснюючи діяльність щодо надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди державній та економічній безпеці України, користуючись статусом керівника приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «МИР» (далі ПСП Агрофірма «МИР») та депутата селищної ради як представника Українського народу, що забезпечив його впливовість та популярність серед місцевого населення, у лютому-вересні 2022 року, перебуваючи в АДРЕСА_2 , та на території бази підприємства ПСП Агрофірма «МИР» за адресою: АДРЕСА_2 , під час зустрічей з населенням агітував до адаптації місцевого населення до порядків та законів РФ, закликав до співпраці з країною-агресором представників бізнесу та аграріїв Херсонської області.

Крім того, під примусом звільнення з роботи працівників ПСП Агрофірма «МИР», тим самим здійснюючи на них моральний та матеріальний тиск, порушуючи конституційні права громадян України, в період з лютого по вересень 2023 року, зобов`язував працівників вказаного підприємства голосувати на референдумі за незаконне приєднання до РФ, погрожуючи звільненням з роботи, що є прямим порушенням державного суверенітету та територіальної цілісності України, встановлених Конституцією України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність щодо надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України шляхом ослаблення її державної та економічної безпеки, ОСОБА_6 , перебуваючи на території тимчасово окупованого Генічеського району Херсонської області у с. Горностаївка, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13 липня 2023 року, з метою створення позитивного іміджу РФ, забезпечення економічної стабільності країни-агресора, усвідомлюючи при цьому завдання шкоди національним інтересам України, підтримуючи окупацію Херсонської області РФ, надав інтерв`ю , яке розміщене у мережі Інтернет в якому, викликаючи почуття зневаги до легітимної влади України, переконуючи у втраті здатності держави України здійснювати управління Херсонською областю, агітував суб`єктів сільськогосподарської діяльності окупованого регіону до здійснення співпраці з окупаційною владою та владою РФ, а також до реєстрації підприємств та бізнесу в державних органах РФ, здійснення продажу сільськогосподарської продукції на територію РФ, проведення фінансових та валютних операцій через банки країни-агресора, тим самим здійснюючи її економічну підтримку за результатами експорту української сільськогосподарської продукції до третіх країн світу.

В ході свого виступу ОСОБА_6 популяризував РФ, закликав до співпраці з країною-агресором представників бізнесу та аграріїв Херсонської області, а також агітував до здійснення адаптації місцевого населення до порядків та законів РФ.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинено в умовах воєнного стану.

Крім того, 02.12.2022 перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, вчинив умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме зареєстрував у федеральній податковій службі рф «ЧАСП Агрофирма «МИР» (ІПН 460), яке перебувало у його власності та фактичному розпорядженні та розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим забезпечив надходження активів у вигляді податків від діяльності вказаного підприємства до бюджету країни-агресора.

Водночас, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора не пізніше квітня 2023 року, ОСОБА_6 через підконтрольне йому ЧАСП Агрофирма «МИР» що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вивіз сільськогосподарську продукцію з окупованої території для її подальшого перевезення до морських портів РФ та тимчасово окупованої території АР Крим, звідки морськими судами її направлено до інших країн під виглядом експортної продукції рф, крім того силами та технічними засобами зазначеного підприємства забезпечував здійснення ремонту та відновлення пошкодженої військової техніки збройних сил РФ, надавав сільськогосподарську техніку для будівництва та облаштування фортифікаційних споруд збройних сил рф у вигляді блок-постів та окопів, а також забезпечував військових рф житлом, продуктами харчування та продовольчо-побутовими засобами для підтримання їх боєздатності та оборонно-наступальних можливостей.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору у здійсненні підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди державній та економічній безпеці України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2023 року, ОСОБА_6 через підконтрольне йому ПСП Агрофірма «МИР» що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вивіз сільськогосподарську продукцію з окупованої території для її подальшого перевезення до морських портів РФ та тимчасово окупованої території АР Крим, звідки морськими судами її направлено до інших країн під виглядом експортної продукції РФ, з метою забезпечення економічної стабільності країни-агресора, усвідомлюючи при цьому завдання шкоди національним інтересам України.

Також подалі ОСОБА_6 вчинив злочинні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору у здійсненні підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди державній та економічній безпеці України, так він на території ПСП Агрофірма «МИР» в період з лютого по квітень 2022 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , силами та технічними засобами зазначеного підприємства забезпечував здійснення ремонту та відновлення пошкодженої військової техніки збройних сил РФ, надавав сільськогосподарську техніку для будівництва та облаштування фортифікаційних споруд збройних сил РФ у вигляді блок-постів та окопів, а також забезпечував військових РФ житлом, продуктами харчування та продовольчо-побутовими засобами для підтримання їх боєздатності та оборонно-наступальних можливостей, направлених на порушення суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України, створюючи негативні умови для деокупації захопленої РФ території Херсонської області, що потягло до надання країні-агресору їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Клопотання обґрунтоване тяжкістю кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також достатніх підстав вважати, що підозрюваний, перебуває на тимчасово окупованій території України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Захисник у судовому засіданні захисник просив суд прийняти судове рішення за клопотанням на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000329 від 18.07.2023 року.

29.03.2024 відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111-2 КК України, яке вручено йому у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, згідно ч.8 ст. 135 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111-2 КК України, підтверджується доказами доданими до клопотання, зокрема, протоколами допитів свідків, висновком експерта, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, протоколами огляду.

Наявні у клопотанні відомості у сукупності вказують на те, що ОСОБА_6 переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності. При цьому, слідчий суддя враховує, що у матеріалах наявні відомості про те, що ОСОБА_6 викликався до органу досудового розслідування на 02.04.2024 р., 03.04.2024 р., 04.04.2024 р., однак не з`явились. Повістки про виклик їм вручені у спосіб згідно ч.8 ст. 135 КПК України.

Вивченням відомостей про особу ОСОБА_6 встановлено, що він не судимий, має постійне місце проживання.

Враховуючи обставини кримінального провадження, обґрунтованість підозри, відомості про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків.

Відповідно до ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

За такого, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000329 від 18.07.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Федорівка Новотроїцького району Херсонської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1