Справа № 524/6589/24
Провадження № 1-кс/524/1961/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0000568 від 18.06.2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000568 від 18.06.2024 року.

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 18.06.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, за фактом знищення, підробка або заміни ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміни без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу, та використання завідомо підробленого документа.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що до Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області надійшов рапорт від поліцейського взводу №2 роти №4 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області рядового поліції ОСОБА_4 про те, що 17.06.2024 приблизно о 11 годині 20 хвилин у ході несення служби в складі екіпажу «Залік 112» за адресою: АДРЕСА_1 , зупинено транспортний засіб марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті перевірки номерних позначень вказаного автомобіля виявлені сліди втручання (зварювання) в цілісність номерного позначення кузова та виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

17.06.2024 року протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено транспортний засіб марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, 7, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який залишено у камері речових доказів Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. 29 вересня, 6.

18.06.2024 постановою дізнавача автомобіль марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000568.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактичним володільцем є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні прокурор просить накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , фактичним володільцем є ОСОБА_5 , які вилучено протоколом огляду місця події від 17.06.2024 року, обґрунтовуючи тим, що у ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій, а саме: призначити та провести судову експертизу документів із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; призначити та провести криміналістичну експертизу з транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 ; провести інші слідчі дії та дослідження, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування.

Прокурор та фактичний володілець майна ОСОБА_5 до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Надали до суду заяви про розгляд вказаного клопотання без їх участі. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Після проведення оглядів, речі які були виявлені та вилучені вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке повинно бути вирішено, в результаті його арешту або повернення.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані вилучені речі та предмети підшукані, виготовлені, пристосовані, а також використовувалися як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, що має значення для кримінального провадження і підлягає доказуванню, а відповідно до ст. 84 КПК України є доказами.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Внесене прокурором клопотання подане в строки та відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення. З матеріалів клопотання у їх сукупності вбачається, що є об`єктом кримінально-протиправних дій є саме кузов автомобіля марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на які просить накласти арешт прокурор, вони могли зберегти на собі сліди злочину та відповідають критеріям зазначеним у п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Таким чином, відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, є підстави накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом заборони відчужувати дане майно до скасування арешту майна.

Разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Додані до клопотання матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, оскільки дізнавачем призначені експертизи, які на даний час не проведені, тому слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Задовольняючи клопотання, згідно ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, вважає за необхідне накласти арешт на майно з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 167, 170-175,309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0000568 від 18.06.2024 року, задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактичним володільцем є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку з метою збереження речових доказів.

Визначити місцем зберігання вилученого транспортного засобу ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 територію майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Кременчуцького районного управлінні поліції ГУНП в Полтавській області за адресою: м.Кременчук, вул. Київська, 7.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 залишити на зберігання в кімнаті збереження речових Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. 29 вересня, буд. 6.

Копію ухвали направити прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1