Справа № 357/3063/24
У Х В А Л А

23 лютого 2024 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000699, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 04.04.2019 Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 31.10.2022 по відбуттю строку покарання,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 , захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , звернулися до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000699, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризики обгрунтовує тим, що за місцем теперішнього проживання ОСОБА_5 не обтяжений трудовими обов`язками в місці працевлаштування, оскільки такого не має; не обтяжений обов`язками обумовленими спільним проживанням з дружиною, а ті що має не стримали від вчинення кримінального правопорушення, не обтяжений обов`язками по догляду за неповнолітніми (малолітніми) дітьми, оскільки таких не має. Сукупність даних обставин дає підозрюваному можливість легко змінити місце свого проживання без наслідків для його сімейного та матеріального благополуччя. ОСОБА_5 будучи раніше судимим в 2019 році за вчинення аналогічного злочину по відбуттю покарання в місці позбавлення волі на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність. Крім, того вчинений ним 21.02.2024 злочин дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 схильний до вчинення злочинів, в оточенні сторонніх осіб в денний час доби, що свідчить про зухвалий характер його діянь по відношенню до оточуючих та відсутність фактора страху бути поміченим сторонніми особами, тому існує ризик, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Сукупність даних обставин дає підозрюваному можливість легко змінити місце свого проживання без наслідків для його матеріального благополуччя, а також свідчить про наявність підстав переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Таким чином, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків у провадженні, беручи до уваги неможливість запобіганню вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та враховуючи особу підозрюваного, є обґрунтована необхідність у застосуванні щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240.00 грн.

Позиції сторін.

У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині. Водночас уточнила вимоги клопотання, а саме у разі прийняття судом рішення щодо можливості застосування застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , серед іншого, обов`язки не відлучатися із місця проживання: м. Біла Церква Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; уникати спілкування із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_10 .

Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, посиалючись на те, що він він органу досудового розслідування не ухилявся і такого наміру не має. Визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та готовий прибувати на виклики до слідчого та суду. Зазначив, що після окупації м.Маріуполя він із своює співмешканокою та дітьми проживали у м. Кам`янське Дніпопертровської області. Але вони посварилися і близько 3-х місяців тому він приїхав до свого брата в м. Біла Церква. Брат орендує йому квартиру, де він і проживає, матеріально та фінансово йому допомагає. Він офіційно ніде не працевлаштований, але іноді підробляє на ринку. Як внутрішньопереміщена особа він не зареєстрований, у центр зайнятості з метою пошуку роботи не звертався. Вчинив злочин, тому що йому не сподобалась поведінка потерпілого, який був у нетверезому стані на дитячому майданчику та з метою припинити його дії спрямовані на подальше розпиття алкоголю, викрав у нього гроші. Щиро шкодує та розкаюється у вчиненому.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просила обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Позиція слідчого судді.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним- обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

У ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє то теперішнього часу.

Однак, ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, в тому числі проти власності, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та вчинив новий корисливий злочин, за наступних обставин.

Встановлено, що 21.02.2024 о близько 10 години 26 хвилин ОСОБА_5 , проходячи по вул. Молодіжна в місті Біла Церква, помітив потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та в цей час у нього виник умисел на відкрите заволодіння майном потерпілого. Реалізуючи свій злочинний намір, дочекавшись коли потерпілий ОСОБА_10 зайде до приміщення продуктового магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_10 та відкрито, шляхом ривка з-під лівого рукава дублянки заволодів грошовими коштами в сумі 1 000 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 , майнову шкоду на суму 1 000 гривень 00 копійок.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України 22.02.2024.

Щодо обґрунтованості підозри.

Вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення на думку сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: електронним рапортом про повідомлення на лінію «102» про те, що 21.02.2024 приблизно о 10 годині 30 хвилин невідома особа вирвала із рук грошові кошти в сумі 1000 грн. у гр. ОСОБА_10 у приміщенні продуктового магазину, що розташований за адресою АДРЕСА_3 ; протоколом огляду місця події місця вчинення кримінального правопорушення, а саме: АДРЕСА_3 ; протоколом затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час якого вилучено речі та документи; протоколом огляду речей та документів вилучених під час затримання ОСОБА_5 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , який повідомив, що 21.02.2024 приблизно о 10 год. 30 хв. зайшовши до продуктового магазину за адресою АДРЕСА_3 шляхом ривка лівої руки дістав грошові кошти із манжета куртки в яку був одягнений невідомий йому чоловік. Після чого почав тікати не реагуючи на те, що вказаний чоловік за ним біг та кричав вслід. Вказанми діями останній заволодів грошовими коштами в сумі 1000 грн.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що 21.02.2024 приблизно о 10 год. 30 хв. зайшовши до продуктового магазину за адресою: АДРЕСА_3 та вслід за ним відразу зайшов невідомий йому чоловік, який із манжету куртки яв яку він був одягнений забрав грошові кошти в сумі 1000 грн. та почав тікати. Після чого ОСОБА_10 відразу почав наздоганяти та кричати вслід.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка повідомила, що 21.02.2024 близько 10:30 год вона перебуваючи на своєму робочому місті в продуктовому магазині, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та побачила як першим до магазину зайшов невідомий їй чоловік віком приблизно 60-65 років, який перебував у стані алкогольного сп`яніння та відразу за ним зайшов також невідомий їй молодий чоловік, який різко забрав у літнього чоловіка грошові кошти. На вказані дії невідомого молодого чоловіка чоловік у якого викрали грошові кошти побіг за ним та кричав вслід; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 ; протоколом отримання предметів від свідка ОСОБА_7 , яка добровільно в порядку ст. 93 КПК України долучила до матеріалів кримінального провадження відеозаписи із камер відео спостереження вказаного продуктового магазину; протоколом огляду та перегляду відеозапису, які долучила ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ..

З огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Наявність ризиків та їх обґрунтованість.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у даному кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі).

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Враховуючи ці обставини у сукупності з особою підозрюваного ОСОБА_11 та характером злочину у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про продовження існування ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчим суддею також встановлено, що підозрюваний тимчасово, на протязі трьох місяців, проживає в м. Біла Церква, у квартирі, яку йому орендує брат. На обліку як внутрішньо-переміщена особа не перебуває, трудовими обов`язками не обтяжений, також не обтяжений обов`язками, обумовленими спільним проживанням співжителькою та дітьми. Фінансово та матеріально його забезпечує брат, також інколи тимчасово підробляє сам. Вказане сідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, що дає можливість йому легко змінити місце свого проживання без наслідків для його сімейного та матеріального благополуччя.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_5 та характером злочину у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування високого ступеня ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення про існування високого ступеня ризику вчинити інше кримінальне правопорушення підозрюваним ОСОБА_5 зважаючи на те, що він, будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів проти власності, за що відбував покарання у виді позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, не припинив злочинної діяльності, проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві, через рік після звільнення з місця позбавлення волі, знову вчинив тяжкий злочин проти власності. Вчинений ОСОБА_5 злочин в оточенні сторонніх осіб, у світлу пору доби, свідчить про зухвалий характер його діянь по відношенню до оточуючих та відсутність фактора страху бути поміченим сторонніми особами.

Вказане свідчить про злочинну спрямованість особи підозрюваного та вперте небажання стати на шлях виправлення та високий ризик можливої протиправної поведінки підозрюваного у майбутньому.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановлених ризиків.

Слідчий суддя зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 , неодружений, утриманців не має, непрацюючий, має місце реєстрації, постійного місця проживання не має тобто не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, а саме: 1) 28.10.2010 Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; 2) 09.03.2011 Іллічевським районним судом м. Маріуполя за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. В силу ч. 1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 28.10.2010, до відбуття рахувати 4 роки позбавлення волі з 23.07.2010; 3) 24.04.2018 Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений із іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 4) 15.01.2019 Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 24.04.2018 та кінцеве призначено покарання 2 роки 2 місяці позбавлення волі; 5) 04.04.2019 Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15.01.2019 більш суворим за даним вироком кінцеве призначено покарання 4 роки позбавлення волі.

Окрім того, 21.02.2024 сектором дізнання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000079 від 01.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , особу підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування чи суду та вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення.

Сукупність вказаних обставин на переконання суду не дає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового слідства тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує також вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За викладених встановлених слідчим суддею обставин, враховуючи, що підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, та що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, на переконання слідчого судді переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення від слідства та суду та вчинення ним нового кримінального правопорушення у разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового розслідування. Адже, на переконання слідчого судді, саме такий запобіжний захід, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Даних про те, що ОСОБА_5 не може утримуватися в умовах СІЗО, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя з урахуванням вищенаведених обставин визначає стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його тяжкість, дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні можливо визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028 х 50), що становить 151 400 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 96, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000699, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування строком на 60 днів, тобто до 20 квітня 2024 включно та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , рахувати з моменту його фактичного затримання - 21.02.2024.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста ) грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем), на наступний депозитний рахунок: Територіальне управління Державної судової адміністрації в Київській області: UA0018661 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Київській області, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 26268119.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного, який вніс заставу з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до органу досудового розслідування за першою вимогою;

- не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- уникати спілкування із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_10 .

У разі внесення застави, встановити двохмісячний строк дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, який вніс таку заставу вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Київський СІЗО» та начальнику ІТТ №1 ГУ НП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26.02.2024 о 13-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_12