Єдиний унікальний номер 317/2000/24
Провадження № 1-кс/317/222/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання дізнавача СД ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , яке було погоджено з прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

за участі дізнавача СД ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , користувача майна ОСОБА_7 ,

та надійшло до суду 17.04.2024 року по кримінальному провадженню № 0000133 від 16.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

Встановив:

До суду з клопотанням звернувся дізнавач ОСОБА_8 , яке в судовому засіданні було підтриман6о дізнавачем Михайліченком, в якому зазначено наступне:

15.04.2024 року до ВП №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що на блокпосту З-07, який розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , зупинено Т/З Fiat Ducato днз. АР 3890 ІВ, з металобрухтом без дотримання вимог законодавства щодо державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

16.04.2024 за вказаним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Так 15.04.2024 в період часу з 18 години 18 хвилин до 18 години 26 хвилин, дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 проведено огляд місця події на території блок-посту №З-07 поблизу с. Новоолександрівка, Запорізького району Запорізької області, в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб FIAT з д.н.з. НОМЕР_1 всередині якого металеві вироби та терези. Ключи до вказаного ТЗ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 які упаковані до спец. пакету № PSP 1480327.

Про підозру наразі жодній особі не повідомлено, встановлюються обставини вчинення кримінального правопорушення, коло причетних до його вчинення осіб, а також ступінь вини кожного з них.

Необхідність вилучення вказаних об`єктів обумовлено необхідністю збереження їх в такому ж вигляді, як і після виявлення даного кримінального правопорушення, з метою подальшого проведення на стадії досудового розслідування судових експертиз, для чого потрібні вказаний об`єкт, та можливість безперешкодного доступу до них фахівцям (експертам), під час проведення судових експертиз (досліджень), також враховуючи, що вилучене під час огляду місця події у ОСОБА_10 майно відповідно до ст.98 КПК України є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, крім того є тимчасово вилученим майном, підлягають арешту із забороною права користування та розпорядження ним.

Дізнавач в клопотанні просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події від 15.04.2024 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на транспортний засіб FIAT з д.н.з. НОМЕР_1 та на металеві вироби, терези, які знаходяться вказаному транспортному засобі та ключі від даного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Місцем зберігання транспортного засобу FIAT з д.н.з. НОМЕР_1 та металевих виробів, терезів, які знаходяться вказаному транспортному засобі

визначити спец-майданчик ГУНП в Запорізькій області за адресою: АДРЕСА_2 ,

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі, що знаходяться у ВП№ 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій област зберігати в камері схову речових доказів.

Заборонити використання та розпорядження арештованим майном.

В судовому засіданні прокурор та дізнавач повністю підтримали заявлене клопотання. Особа, у якої вилучали майно категорично заперечувала проти накладення арешту.

Слідчим суддею ретельно було вивчено клопотання та матеріали до поданого клопотання та встановлено наступне:

Постанова про призначення групи прокурорів від 16.04.2024 року, що надана на підтвердження визначення процесуального керівника прокурора стосується справи, що внесена до ЄРДР 16.08.2023 року. Вказану невідповідність прокурор виправдовував технічною помилкою, але виправленої постанови слідчому судді не надавалось, клопотань про доручення належної постанови не заявлялося.

Відомості щодо скоєного проступку згідно витягу з ЄРДР було внесено лише 16.04.2024 року об 11-50 год.

В повідомленні начальнику СД про призначення групи прокурорів мова знову йдеться про проступок від 16.08.2023 року. Зміненого або виправленого документу слідчому судді не надано.

Згідно рапорту начальнику ВП повідомлення про проступок надійшло о 16-34 15.04.2024 року. Огляд місця події проводився 15.04.2024 року з 18-16 по 18-26 год. Без внесення відомостей до ЄРДР.

Фактично на місці на ділянці місцевості проводився як зовнішній так і внутрішній (салон, кузов) огляд автотранспортного засобу.

При огляді на підлозі в салоні виявлено ваги. (якісні та предметні характеристики не визначено) також металеві вироби не описані , не зважені. При цьому згідно протоколу огляду місця події було зроблено спробу допиту особи, що була за кермом, тобто ОСОБА_7 . При цьому було зазначено, що його особисто було виявлено біля автомобіля на ділянці місцевості, а не за кермом.

16.04.2024 року було винесено постанову3 про визнання речовими доказами вилучених речей.

При цьому слідчий суддя зазначає, що суду так і не було надано копії та для огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від замку запалювання, не надано також документів, що підтверджують право користування Ахундовим транспортним засобом, та взагалі документів, що підтверджують право власності на автомобіль.

На час звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна жодній особі не було оголошено про підозру.

Окрім того суду в якості додатку до протоколу огляду місця події не надано диск з відеозаписом. (оскільки фактично проведено обшук)

Системний аналіз діючого законодавства дає можливість зробити висновки, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

2. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

5. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

1. Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

3. Слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

4. Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.

1. Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

2. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3 - 1 ) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

З огляду на проведений аналіз, вказані та встановлені в судовому засіданні недоліки поданого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не може бити задоволено.

Керуючись ст.168-173 КПК України, слідчий суддя:

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання дізнавача СД ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , яке було погоджено з прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_4 , та надійшло до суду 17.04.2024 року по кримінальному провадженню № 0000133 від 16.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України про арешт тимчасово вилученого майна відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст.309 КПК України.

Повний текст ухвали буде виготовлений 19.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1