Справа № 183/5008/24
№ 1-кп/183/1521/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року Дніпропетровська обл.

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 02.05.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Губиниха, Новомосковського р-ну Дніпропетровської обл., громадянки України, не працюючої, яка має загальну середню освіту, не є особою з інвалідністю, не одруженої, маюча на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2024 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 прийшла до раніше знайомої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де в приміщенні будинку побачила лобзик електричний марки «Rebir», моделі «FZ6-100ЕL». В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на заволодіння лобзиком електричним марки «Rebir», моделі «FZ6-100ЕL», який належить ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 20 квітня 2024 року приблизно о 15 годині 02 хвилині, перебуваючи у вищезазначеному місці, діючи умисно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, шляхом зловживання довірою, попросила у ОСОБА_4 лобзик електричний марки «Rebir», моделі «FZ6-100ЕL», який належить останній під приводом користування та пообіцяла повернути.

Однак ОСОБА_3 заздалегідь розуміла, що повертати лобзик електричний марки «Rebir», моделі «FZ6-100ЕL» не буде, тим самим ввела в оману ОСОБА_4 , яка нічого не підозрюючи про протиправні наміри, надала вищевказаний лобзик.

Після цього, ОСОБА_3 взяла у руки вказаний лобзик та доводяча свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою до кінця, покинула місце вчинення злочину. Після чого. ОСОБА_3 продала лобзик електричний марки «Rebir», моделі «FZ6-100ЕL», який належить ОСОБА_4 чим спричинила останній матеріальну шкоду на суму 820 гривень 00 копійок.

Таким чином умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Письмовою заявою від 17.05.2024 р., яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство)), згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, обвинувачена надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Письмовою заявою потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона на обліку у лікарів фтизіатра, психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працююча, раніше не судима.

Наведене характеризує обвинувачену ОСОБА_3 , як особу, яка не є суспільно небезпечною.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 , попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, їй за вчинене нею кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України необхідно призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України, саме таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з цим процесуальні витрати слід стягнути з обвинувачених на користь держави.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

Стягнути з ОСОБА_3 на корить держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1893,20 грн. (одна тисяча вісімсот дев`яносто три грн. двадцять коп.).

Речовий доказ: лобзик електричний марки «Rebir», моделі «FZ6-100ЕL», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 - залишити у останньої та вважати переданим за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1