Номер провадження: 11-сс/813/930/24
Справа № 511/281/24 1-кс/511/483/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

представника власників майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 травня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000032 від 11.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 травня 2024 року задоволено клопотання слідчого та накладений арешт на тимчасово вилучене майно, у вигляді заборони користування, розпорядження та відчудження а саме на :

- мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro», фіолетового кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з картою мобільного оператора «Vodafone UA» НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- мобільний телефон марки «POCO X5 Pro 5G», cинього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , з картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- мобільний телефон марки «OnePlus 9Pro 5G» сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 з картою мобільного оператора «Лайфсел» НОМЕР_9 , та з картою мобільного оператора «Vodafone UA» НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» пурпурного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 з картою мобільного оператора «Лайфсел» НОМЕР_13 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- мобільний телефон марки «ОРРО PJ А110», срібного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_14 , ІМЕІ 2: НОМЕР_15 , який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того накладений арешт на тимчасово вилучене майно, у вигляді заборони відчудження, а саме на автомобіль марки «JEEP COMPASS», червоного кольору, реєстраційний знак НОМЕР_16 , номер шасі НОМЕР_17 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_18 , належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів особи яка їх подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подав дві апеляційні скарги в інтересах власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу в частині накладення арешту на автомобіль «JEEP COMPASS» та на мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro», фіолетового кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з картою мобільного оператора «Vodafone UA» та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в цій частині.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що транспортний засіб «JEEP COMPASS»

був зупинений в 9 км. від державного кордону України, тобто на значній відстані від кордону.

Сам по собі факт визнання вилученого автомобілю речовим доказом не доводить тих обставин, що автомобіль відповідає критеріям визначеним у ч.1 ст.98 КПК України.

Слідчим не було доведено, що арештований автомобіль є знаряддям вчинення злочину.

У кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру.

Крім того ч.2 ст.332 КК України не передбачена спеціальна конфіскація.

ОСОБА_7 не була обізнана про наміри своїх пасажирів перетнути кордон, ніяких домовленостей між ними не існувало.

В апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу в частині арешту на мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» пурпурного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 з картою мобільного оператора «Лайфсел» НОМЕР_13 та постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в цій частині.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що арештований мобільний телефон не відповідає критеріям визначеним у ч.1 ст.98 КПК України.

Частиною 2 ст.332 КК України не передбачена спеціальна конфіскація.

Ніяких домовленостей між ОСОБА_8 та ймовірним організатором злочину не було.

ОСОБА_8 мав намір пішки незаконно перетнути державний кордон, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Позиції учасників апеляційного провадження

Представник власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційних скарг і просив їх задовольнити.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомленим про дату та час апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, в якій просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг і залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши суддю доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 зазначеної норми права встановлено, що метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, положеннями ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На теперішній час слідчим відділенням поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000032 від 11.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.05.2024 о 09:30 за околицями с. Майорське (Захарівської ОТГ) Роздільнянського району Одеської області, як рухатись в бік с. Росіянівка Захарівської ОТГ) Роздільнянського району Одеської області був зупинений автомобіль марки «JEEP COMPASS», червоного кольору, реєстраційний знак НОМЕР_16 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка намагалася незаконно переправити інших чотирьох осіб, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканців м.Києва, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску.

12.05.2024 при проведені огляду місця події, а саме в 9 км. від лінії державного кордону України, та в 1 км. від с. Майорське (Захарівської ОТГ) Роздільнянського району Одеської області, було виявлено та вилучено:

автомобіль марки «JEEP COMPASS», червоного кольору, реєстраційний знак НОМЕР_16 , номер шасі НОМЕР_17 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_18 , належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro», фіолетового кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з картою мобільного оператора «Vodafone UA» НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

мобільний телефон марки «POCO X5 Pro 5G», cинього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , з картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

мобільний телефон марки «OnePlus 9Pro 5G» сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 з картою мобільного оператора «Лайфсел» НОМЕР_9 , та з картою мобільного оператора «Vodafone UA» НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» пурпурного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 з картою мобільного оператора «Лайфсел» НОМЕР_13 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

мобільний телефон марки «ОРРО PJ А110», срібного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_14 , ІМЕІ 2: НОМЕР_15 , який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до постанови начальника відділення №2 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 13 травня 2024 року, вищевказане майно визнано речовими доказами.

Згідно з до ч.1, п.7) ч.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання можливості відчуження арештованого майна на користь третіх осіб.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає з огляду на те, що досудове розслідування триває та як зазначив прокурор ОСОБА_12 у своїй заяві, наразі речові докази у кримінальному провадженні №0000032 від 11.01.2024 року направлені слідчим на комп`ютерно-технічну експертизу.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді також і в частині накладення арешту на автомобіль марки «JEEP COMPASS», червоного кольору, реєстраційний знак НОМЕР_16 , номер шасі НОМЕР_17 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_18 , належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки обмеження права власності оскаржуваною ухвалою було визначено відповідно до вимог ч.4 ст.173 КПК України найменш обтяжливим способом - лише шляхом заборони розпорядження арештованим майно у виді заборони його відчуження.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 стосовно незаконності ухвали слідчого судді є необґрунтованими і не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Пунктом 1) ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 травня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000032 від 11.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4