У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 546/920/22

провадження № 51-2276 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Решетилівського районного суду Полтавської області від 20 червня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року і

ВСТАНОВИВ:

Вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 20 червня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, на підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом часткового складання покарання, призначеного за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК, та покарання за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2022 року призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, за ч. 4 ст. 185 КК - у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. На підставі ч. 1 ст. 71 КК до призначеного покарання частково приєднано покарання за попереднім вироком та призначено засудженому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року вказаний вирок суду першої інстанції залишено без змін.

23 квітня 2024 року засуджений подав касаційну скаргу, в якій вказує про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Крім того, засуджений подав клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що він не отримав копії ухвали апеляційного суду, хоча неодноразово звертався з відповідним клопотанням про надання її копії і про ознайомлення з матеріалами справи та зміг ознайомитись з ними протягом періоду з 26 лютого по 12 квітня 2024 року.

29 квітня 2024 року до Суду надійшла ще одна касаційна скарга засудженого на зазначені вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду. З огляду на ідентичність за змістом названих документів, необхідності у постановленні процесуальних рішень щодо кожного із них немає.

Колегія суддів перевірила касаційну скаргу, долучені до неї матеріали та дійшла висновку, що касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами потрібно повернути засудженому.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду від 28 серпня 2023 року, засуджений ОСОБА_4 був присутній під час її постановлення і йому було достовірно відомо про строки та порядок оскарження судових рішень до касаційного суду.

Водночас касаційна скарга згідно із поштовим штемпелем на конверті направлена до касаційного суду лише 23 квітня 2024 року.

Відповідно до наданої Суду інформації засуджений отримав копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду 20 вересня 2023 року,що підтверджується відповідною розпискою, тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для нього було 20 грудня 2023 року.

Викладені в касаційній скарзі посилання на те, що з матеріалами кримінального провадження засуджений ознайомився лише з 26 лютого по 12 квітня 2024 року не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження та не може бути підставою для його поновлення, оскільки КПК чітко передбачає, що відлік строку на касаційне оскарження для засудженого, який тримається під вартою, розпочинається з дня вручення йому копії судового рішення.

Таким чином, поважних причин пропуску строку для касаційного оскарження, а, отже, і підстав для його поновлення, колегія суддів не встановила, а тому касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Решетилівського районного суду Полтавської області від 20 червня 2023 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року.

Повернути ОСОБА_4 касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3