Справа № 991/2207/24
Провадження 1-кс/991/2230/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у нерозгляді клопотання у порядку ст. 220 КПК України у кримінальному провадженні № 0000585 від 15.07.2019,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі - САП) ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, клопотання ОСОБА_3 від 04.03.2024 про закриття кримінального провадження № 0000585 від 15.07.2019 (далі - Кримінальне провадження), в якій просить визнати протиправною бездіяльність прокурора щодо нерозгляду вказаного клопотання та зобов`язати прокурора розглянути таке клопотання відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Скарга мотивована тим, що 04.03.2024 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , яка є особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (на її майно накладено арешт), у порядку ст. 220 КПК України направив прокурору САП ОСОБА_5 клопотання про закриття Кримінального провадження, за результатом розгляду якого прокурор направила лист, у якому повідомила, що вказане клопотання не підлягає розгляду у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України. Оскільки клопотання прокурором у порядку ст. 220 КПК України розглянуто не було, на думку адвоката це свідчить про бездіяльність прокурора.

Особа, що подала скаргу, - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні Скаргу підтримав з викладених у ній підстав, просив задовольнити в повному обсязі.

Від прокурора САП ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення, у відповідності до яких прокурор просила відмовити у задоволенні Скарги з тих підстав, що ОСОБА_4 не є підозрюваною, згідно положень ст. 220 КПК України ОСОБА_4 та її представники не мають право звертатися з відповідним клопотанням, з урахуванням того, що воно не стосується арешту майна, яка було вилучено у неї. Зазначене свідчить про відсутність факту бездіяльності прокурора щодо нерозгляду клопотання. Просила розгляд Скарги провести за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду Скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема слідчий суддя, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести судове засідання за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Слідчий суддя, дослідивши Скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення адвоката, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Під час судового розгляду встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України під процесуальним керівництвом САП здійснюється досудове розслідування у Кримінальному провадженні, у рамках якого відносно ОСОБА_4 застосовувався захід забезпечення Кримінального провадження, а саме на вилучене в ході обшуку майно, володільцем якого є ОСОБА_4 , накладався арешт.

Інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені КПК України (п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна (ч.1,2 ст. 64-2 КПК України).

До складу учасників кримінального провадження входить, зокрема, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п.25 ч. 1 ст. 3 КПК України).

У рамках Кримінального провадження ОСОБА_4 про підозру не повідомлялося.

За такого, згідно п. 16-1 ч. 1 ст. 3, п.25 ч. 1 ст. 3, ст. 64-2 КПК України ОСОБА_4 є учасником Кримінального провадження, має статус особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування у Кримінальному провадженні, а також є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, зі свого боку, адвокат ОСОБА_3 - є представником такої особи.

Адвокат ОСОБА_3 у порядку ст. 220 КПК України звернувся до прокурора з клопотанням від 04.03.2024 про закриття Кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (далі - Клопотання).

За результатом розгляду Клопотання прокурор направила лист, у якому повідомила, що Клопотання не підлягає розгляду у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, з огляду на те, що згідно положень ст. 220 КПК України ОСОБА_4 та її представники не мають право звертатися з відповідним Клопотанням, з урахуванням того, що воно не стосується арешту майна.

Частиною 1 ст. 220 КПК України, серед іншого, визначено, що клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання відповідного клопотання.

Отже, за статтею 220 КПК України, звернення особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, до детектива/прокурора з клопотанням в порядку статті 220 КПК України можливе лише у випадках, установлених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, ОСОБА_4 є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а отже, згідно ч.3 ст. 64-2 КПК України вона має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, а її представник - права та обов`язки, передбачені для захисника підозрюваного, обвинуваченого, у тому числі, право подавати клопотання у порядку ст. 220 КПК України, однак лише в частині, що стосуються арешту майна.

Разом з тим, Клопотання стосується прийняття рішення про закриття Кримінального провадження, а не здійснення процесуальних дій, пов`язаних з арештованим майном, власником (володільцем) якого є ОСОБА_4 , а отже представник останньої не мав права звертатися до прокурора з Клопотанням.

Крім того, згідно положень статті 284 КПК України, (1) Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підстав: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі; (2) Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підстав: існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

У Клопотанні адвокат просить прийняти рішення про закриття Кримінального провадження з підстав, визначених ч.1 ст. 284 КПК України, зазначаючи у Клопотанні про необхідність закрити Кримінальне провадження з огляду на відсутність в діянні осіб складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Разом з тим, з урахуванням ст. 284 КПК України, чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає можливості звернення особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, до детектива/прокурора з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, оскільки нормами КПК України не передбачено право ОСОБА_4 як особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, та її представника звертатися до детектива/прокурора з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, то у прокурора відсутній обов`язок розглянути Клопотання у порядку, встановленому ст. 220 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про відсутність підстав вважати щодо вчинення прокурором у Кримінальному провадженні бездіяльності, яка підпадає під ознаки п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення Скарги відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 2-3, 220, 303-304, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1