Справа № 601/956/24
Провадження № 1-кс/601/242/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 25.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, -

встановив:

Прокурор Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 25.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 24.03.2024 близько 11:00 години водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем Opel Astra н.з. НОМЕР_1 та рухаючись заднім ходом в межах с. Підлісці по вул. Шевченка, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 1957 року народження, яке перебувала у задній частині вище вказаного транспортного засобу. В результаті ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

Відомості про дану дорожньо-транспортну пригоду 25.03.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

24.03.2024 у зв`язку з необхідністю проведення інженерно-транспортних (судово-автотехнічних, судової транспортно-трасологічної), судово-автотоварознавчої та інших експертиз чи слідчих дій у кримінальному провадженні №0000177 від 25.03.2024, встановлення механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, під час проведення огляду місця ДТП, вилучено внаслідок ДТП автомобіль Opel Astra н.з. НОМЕР_1 який

поміщено на спец майданчику що за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігається у незмінному стані після ДТП.

Автомобіль Opel Astra н.з. НОМЕР_1 , який вилучено в порядку ст.167, ч.2 ст.168 КПК України, під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 24.03.2024 зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому на нього потрібно накласти арешт.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву, згідно якої просить розгляд клопотання провести у його відсутності, підтримує його та просить його задоволити з підстав наведених в ньому.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує щодо накладення арешту на дане майно.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 25.03.2024 внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000177 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_6 визнано речовим доказом: автомобіль Opel Astra н.з. НОМЕР_1 , 2001 року випуску, належить ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_2 , користувачем на момент ДТП був ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , який зберігається спец майданчику що за адресою: АДРЕСА_1 , у незмінному стані після ДТП.

Частиною 1 статті 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження розпорядження та/або користування, на наступне майно:

-автомобіль Opel Astra н.з. НОМЕР_1 , 2001 року випуску, належить ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_2 , користувачем на момент ДТП був ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .

Дозволити зберігання автомобіля Opel Astra н.з. НОМЕР_1 , 2001 року випуску, на території спецмайданчику що за адресою: АДРЕСА_1 , у незмінному стані після ДТП.

У відповідності до частини 4 статті 132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1