печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8248/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

представника володільця майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кри мінальному провадженні № 0001546,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2024 року прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході про ведення обшуку 19.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 7», IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 з ознаками пошкодження в чохлі чорного кольору, з метою збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001546 від 24.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території міста Києва та Київської області група осіб, діючи за попередньою змовою, намагається заволодіти грошовими коштами громадянина України, в особливо великих розмірах, під приводом продажу останньому земельної ділянки з кадастровим номером: :90:182:0033, загальною площею 8 (вісім) гектарів по АДРЕСА_2 , на підставі не дійсного акту на земельну ділянку серії ТР № 031198.

Державний акт на право власності був виданий на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 12.12.2006 року № 314 ТОВ «Аудиторська фірма «КОМІНФОРМАУДИТ» - Директор ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (наразі ТОВ «АВРОРА ОПТТРЕЙД» ).

Відповідно до відомостей Міського земельного кадастру станом на 31.12.2012 державний акт на право власності на земельну ділянку бланк серії ТР № 031198 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не реєструвався та не видавався.

Встановлено, що 01.01.2024 було проведено державну реєстрацію права власності земельної ділянки з кадастровим номером :90:182:0033, яка в установленому законом порядку увійшла до складу НПП «Голосіївський».

Наразі у слідства є підстави вважати, що група осіб надали до управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області підроблені документи, на підставі яких внесено відомості про право власності на вказану земельну ділянку до Державного земельного кадастру.

11.01.2024 року було змінено директора ТОВ «АВРОРА ОПТТРЕЙД» на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наразі у слідства є обґрунтовані підстави вважати що саме ОСОБА_8 має намір здійснити правочин, зокрема продаж, вище зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером :90:182:0033 найближчим часом на підставі не дійсних документів.

На даний час у слідства є обґрунтовані підстави вважати, що до готування та вчинення зазначених кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та будучи учасником протиправного механізму виконує вказівки ОСОБА_7 , з приводу організації продажу земельної ділянки на підставі не дійсних документів.

19.02.2024 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.01.2024 №757/3116/24-к проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Iphone 7», IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ;

- IPad з ознаками пошкодження в чохлі чорного кольору.

Спілкування між фігурантами кримінального провадження відбувались у застосунках «WhatsApp», «Telegram», «Viber», тощо вказані листування мають важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, окрім того, фігурантами кримінального провадження готувались електронні варіанти документів.

19.02.2024 слідим у провадженні визнано речовими доказами вищевказане майно

З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою збереження речових доказів, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, вилучене в ході обшуку, оскільки незастосування арешту на зазначене вище майно перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Зазначила, що в кримінальному провадженні призначена комплексна експертиза, а також володілець майна не надав доступу до телефону.

Представник володільця майна в судовому засіданні заперечив проти клопотання, оскільки ухвалою слідчого судді не надано дозвіл на вилучення таких речей, адже це порушуватиме право на мирне володіння майном, а тому просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001546 від 24.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

19.02.2024 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.01.2024 №757/3116/24-к проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Iphone 7», IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ;

- IPad з ознаками пошкодження в чохлі чорного кольору.

Вказані майно належить ОСОБА_6 , при цьому ухвалою слідчого судді дозвіл на їх вилучення не надано.

19.02.2024 постановою слідчого у провадженні визнано речовими доказами вищевказане майно.

Так, вилучене майно є тимчасово вилученим майном у розумінні ч. 5 ст. 237 КПК України, оскільки на його вилучення дозвіл слідчим суддею не надавався.

Підставою звернення з цим клопотанням є те, що постановою слідчого від 19.02.2024 майно вилучене у ході обшуку 19.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 7», IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 з ознаками пошкодження в чохлі чорного кольору, з метою збереження речових доказів, визнано речовим доказом за критерієм «матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення» (ч. 1 ст. 98 КПК України), оскільки можуть бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також можуть бути набутими кримінально-протиправним шляхом, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, спілкування між фігурантами кримінального провадження відбувались у застосунках «WhatsApp», «Telegram», «Viber», тощо вказані листування мають важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, окрім того, фігурантами кримінального провадження готувались електронні варіанти документів.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно вилучене у ході обшуку 19.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 7», IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 з ознаками пошкодження в чохлі чорного кольору, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0001546 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучено під час обшуку 19.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 , а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone7», IMEI: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ;

- IPad з ознаками пошкодження в чохлі чорного кольору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1