Справа № 461/1660/24
Провадження № 1-кс/461/2230/24
УХВАЛА

іменем України

11.04.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 , про часткове скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0000218 від 24.02.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник - власник майна ОСОБА_3 , звернулася до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.02.2024 року, якою клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 24.02.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, було задоволено, та накладено арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій із автомобілем марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 , який вилучено в ході огляду місця події, який належить ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1

Клопотання мотивує тим, що накладення такого арешту є безпідставним. Стверджує, що всі необхідні слідчі дії з вказаним автомобілем вже проведено, та потреба у накладенні вказаного арешту відпала, бо всі експертизи та слідчі ексерименти з вказаним автомобілем вже проведено.

Просить постановити ухвалу, якою частково скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.02.2024 року в частині користування транспортним засобом марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , та передати вказаний автомобіль власнику на відповідальне зберігання.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду вказаного клопотання, подала до суду клопотання від 11.04.2024 р., в якому просила проводити його розгляд без її участі.

Слідчий ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області та прокурор у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, однак їх відсутність не є перешкодою для розгляду вказаного клопотання.

За таких обставин, враховуючи стислі строки розгляду вказаного клопотання встановлені КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість розгляду вказаного клопотання у відсутності заявника та слідчого і прокурора, оскільки їх неявка не є обв`язковою відповідно вимог ст. 174 КПК України, та їх неявка не перешкоджає його розгляду по суті.

Дослідивши матеріали клопотання приходжу до переконання, що в задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Стаття 7 та 16 КПК України передбачають, що одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права, законність та недоторканість права власності.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 24.02.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Дане кримінальне провадження розпочато за фактом ДТП, яке мало місце 24.02.2024 р. близько 21.15 год. на автодорозі М11 сполучення "Львів-Шегині" в с. Твіржа, Яворівського району, Львівської області (наїзд ТЗ на пішохода), за участі автомобіля марки «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , автомобіля марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та пішохода ОСОБА_6 , котрий від отриманих травм загинув на місці пригоди.

25.02.2024 р. в ході огляду місця події вилучено автомобіль «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 та поміщено на майданчик, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

26.02.2024 р. слідчим прийнято рішення про визнання автомобіля «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 речовим доказом у даному кримінальному провадженні. При цьому, автомобіль «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 залучений для проведення слідчих експериментів та судових інженерно транспортних експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладання арешту на такий. Без надання експертам автомобіля «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 , останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан транспортного засобу, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.02.2024 року накладено арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій із автомобілем марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 ,.

Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів, з метою проведення ряду слідчих дій, зокрема огляду транспортного засобу та проведення необхідних експертиз.

У судовому засіданні не встановлено, що була проведена експертиза з вказаним автомобілем марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , досудове розслдування ще не завершене.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що заявником не підтверджено жодним доказом того, що відпала потреба у накладенні вказаного арешту на майно, внаслідок проведення експертиз в межах вказаного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Таким чином, в ході судового розгляду не встановлено, що станом на день звернення до слідчого судді з даним клопотанням про часткове скасування арешту вищезазначеного транспортного засобу з ним було проведено усі необхідні слідчі дії, у зв`язку з чим відпала б необхідність у подальшому арешті.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ч.1, 4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 цього Кодексу.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вказаний автомобіль було накладено необгрунтовано чи з порушенням вимог КПК України, ухвалу слідчого судді про накладення вказаного арешту заявник не оскаржував в апеляційному порядку. Також заявником не доведено, що відпала потреба у вказаному арешті автомобіля, внаслідок проведення всіх необхідних слідчих дій по справі.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як наведено вище, згідно ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для скасування арешту з транспортного засобу та задоволення клопотання, оскільки доводи заявника не спростовують подальшу доцільність у застосуванні арешту майна та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, приходжу до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.174, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , про часткове скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.02.2024 року в частині користування транспортним засобом марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , та передачу вказаного автомобіля власнику на відповідальне зберігання, - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1