Єдиний унікальний номер 317/16/15-к
Номер провадження 1-в/317/58/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_3 в порядку п. 23 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Кримінального кодексу України про заміну невідбутої частини покарання засудженій ОСОБА_4 у вигляді арешту на пробаційний нагляд,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області з клопотанням з власної ініціативи звернувся прокурор Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_3 . У клопотанні зазначив наступне:

11.03.2015 вироком Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці 9 (дев`ять) днів. Вказаний вирок набув чинності 17.03.2015 та в подальшому направлено до відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області до виконання.

Так, 17.08.2022 службовими особами відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області відновлено оперативно-розшукову справу за № 50542221 відносно ОСОБА_4 .

Службовими особами СКП ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проведено відповідні оперативно-розшукові заходи, направлені на встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 . Наразі місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено.

Разом з цим, прокурор зазначає, що 28.03.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким внесено зміни до ст. 60 КК України та визначено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Крім того, відповідно до п. 23 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» Кримінального кодексу України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 72 КК України передбачено, що одному дню арешту відповідають два дні обмеження волі або три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт, або два дні пробаційного нагляду.

Таким чином, з урахування вимог п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно відбути покарання у вигляді 138 днів пробаційного нагляду.

Згідно зі ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Прокурор просить замінити невідбуту частину покарання засудженій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді арешту строком 2 (два) місяці 9 (дев`ять) днів, покаранням у виді пробаційного нагляду строком на 138 днів, із покладенням на засуджену обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

При цьому у судове засідання ОСОБА_4 не з`явилась. Про день та час розгляду клопотання повідомити особу не є можливим, оскільки місцезнаходження її вже протягом 9 років не встановлено правоохоронними органами та прокурором, особа оголошена в розшук та перебуває в розшуку і на час звернення з клопотанням та на час розгляду клопотання.

Суд, заслухавши думку прокурора, про те, що у випадку з ОСОБА_4 можливо не пряме застосування норми Закону, а застосування за аналогією, також те, що можливо розгляд клопотання в період перебування особи у розшуку, і взагалі заміна невідбутої частини покарання тому , що це не погіршує становища засудженої, вивчивши надані до клопотання матеріали, приходить до висновку, що таке клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

ОСОБА_4 вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 11 березня 2015 року визнана винною у скоєнні правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України та їй призначено покарання у вигляді 2 місяців арешту. На підставі ст. 72, 71 КК України приєднано до покарання невідбуту частину у вигляді громадських робіт та остаточно визначено покарання у вигляді 2 місяців 9 днів арешту. Вирок набрав законної сили.

Оперативно-розшукова справа від 28.01.2016 відносно ОСОБА_4 була поновлена. На 17.08.2022 відносно ОСОБА_4 проводилися перевірки щодо перетину кордону, розшук серед непізнаних трупів та інше.

Згідно з наданими прокурором матеріалами, орієнтування по розшуку було направлено на помилково визначене прізвище, а тому не може бути прийнято судом, як доказ. Інформація департаменту соціального захисту населення також надана на іншу особу ОСОБА_4 , тобто на чоловіка, а не жінку. Суд приходить до висновку, що розшукові дії на час розгляду клопотання мають формальний та неефективний характер.

Щодо можливості звернення з вказаним клопотанням за аналогією, суд зазначає, що прокурором так і не доведено за аналогією до якого закону він звертається.

Зміни до ст. 60 КК України визначають, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Крім того, відповідно до п. 23 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» Кримінального кодексу України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

За змістом ст. 60 КК України в редакції Закону № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті. Таким чином, суб`єктом покарання у виді арешту може бути виключно військовослужбовець.

До інших осіб, що не відносяться до військовослужбовців, зазначене покарання не застосовується. З урахуванням чого в санкції відповідних статей КК України були внесені зміни.

Ч. 1 ст. 49-2 КВК України визначено, що строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21.12.1990, суд вправі вирішувати лише ті питання, які не зачіпають суті вироку та не погіршують становище засудженого.

ОСОБА_4 на облік не ставилася. ОСОБА_4 не є військовослужбовцем. Окрім того вона оголошена у розшук саме з причини того, що ухиляється від відбування покарання, а не відбуває його.

За вказаних обставин, застосування будь якої аналогії не можливе, а окрім того заміна невідбутої частини покарання за умови , що особа не повідомлена та не обізнана про таке, є порушенням засад кримінального та кримінально-процесуального судочинства, навіть якщо на думку прокурора така заміна не погіршує становища засудженої.

Керуючись ст. 49-2 КВК України, ст. 5, 60, 72 КК України, ст. 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_3 в порядку п. 23 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Кримінального кодексу України про заміну невідбутої частини покарання засудженій ОСОБА_4 у вигляді арешту на пробаційний нагляд відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку ст. 309 КПК.

Повний текст ухвали проголошено 15 травня 2024 року о 16 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1