Справа №766/816/24
н/п 1-кс/766/2545/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002267 від 25.11.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

27.03.2024 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому він просив: задовольнити клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме: 1/12 будинку площею 85,6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

У разі накладення арешту на вищевказане майно встановити заборону на відчуження та розпорядження цим майном.

Розгляд клопотання провести без повідомлення та участі слідчого, прокурора, а також без участі підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення арешту майна.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002267 від 25.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

16.02.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, та у відповідності до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, 17.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

22.03.2024 року у відповідності до ст. ст. 42, 276, 277, 278, 279 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2,3 ст. 307 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, встановлено, що 1/12 будинку площею 85,6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Санкція ч.3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що санкція статті 307 ч. 2,3 КК України передбачає покарання у виді конфіскації майна, у кримінальному провадженні є підстави, передбачені ст. 170 ч. 2 п. 3 КПК України для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, причини неявки не пояснив, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Власник майна та його представник в судове засідання не викликалися на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України з метою уникнення відчуження майна.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна..

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що 17.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На даному етапі кримінального провадження наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , від 29.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , від 29.11.2023; протоколом за результатами проведення НС(Р)Д огляд і виїмка кореспонденції від 22.12.2023; висновком експерта №СЕ-19/122-24/159-НЗПРАП від 12.01.2024; протоколом за результатами проведення НС(Р)Д огляд і виїмка кореспонденції від 29.12.2023; висновком експерта №СЕ-19/122-24/158-НЗПРАП від 15.01.2024; протоколом огляду грошових коштів від 31.01.2024; протоколом огляду закупника ОСОБА_8 та вручення йому грошових коштів від 31.01.2024; протоколом огляду виданого закупником ОСОБА_8 полімерного пакетику з кристалічною речовиною психотропна речовина PVP; висновком експерта №СЕ-19/122-24/583-НЗПРАП від 05.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.02.2024, який приймав участь в якості понятого при проведенні оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.02.2024, який приймав участь в якості понятого при проведенні оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.02.2024, який приймав участь в якості закупника при проведенні оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_5 ; протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України; висновком експерта №СЕ-19/122-24/695-НЗПРАП від 17.02.2024; протоколом проведення обшуку від 16.02.2024 проведеного за місцем проживання ОСОБА_5 .

Санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, встановлено, що 1/12 будинку площею 85,6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи те, що санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, у кримінальному провадженні є підстави, передбачені ст. 170 ч. 2 п. 3 КПК України накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно ч. ч. 11, 12 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони розпоряджання ним та його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1/12 будинку площею 85,6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, шляхом заборони розпоряджання ним та його відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1