Справа №760/5895/24 1-кс/760/3061/24
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України,

в кримінальному провадженні №0000194 від 19.08.2022,-

ВСТАНОВИВ:

1. Вимоги клопотання.

1.1. Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням у порядку ст.174 КПК України, у якому просив скасувати арешт майна, накладений ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року на земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0265 площею 0,281 га, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_5 .

1.2. В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року накладено арешт на земельні ділянки, які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 .

1.3. ОСОБА_5 та її представник не були присутні на судовому засіданні при розгляді клопотання та не викликались у судове засідання. ОСОБА_5 вважає ухвалу про накладення арешту на майно незаконною та необґрунтованою, з огляду на таке.

1.4. Так, влітку 2023 року ОСОБА_5 виявила, що після переїзду в м. Бровари документи на придбану землю втрачені, а тому через адвоката замовила їх відновлення з подальшим поділом такої ділянки. З 2005 року - моменту придбання земельної ділянки до дати поділу такої ділянки в жовтні-листопаді 2023 року не було жодного судового рішення про недійсність чи нікчемність угод на придбання земельних ділянок.

1.5. Кримінальне провадження №0000194 внесено до ЄРДР 19 серпня 2022 року, а в клопотанні прокурора про арешт майна вказуються події з серпня по листопад 2023 року, тобто після початку досудового розслідування та внесення відомостей до ЄРДР.

1.6. Власник земельної ділянки не є підозрюваною чи обвинуваченою у кримінальному провадженні №0000194 від 19.08.2022, процесуальний статус ОСОБА_5 органом досудового розслідування не визначено. Також слідчим не надано жодних доказів, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:006:0265 площею 0,281 га могла бути одержана внаслідок вчинення кримінального правопорушення або могла бути доходом від кримінального правопорушення.

2. Рух справи.

2.1. 12.03.2024 клопотання надійшло до Солом'янського районного суду міста Києва.

2.2. Судове засідання 13 березня 2024 року знято з розгляду у зв`язку з неявкою учасників справи.

2.3. Судове засідання 01 квітня 2024 року знято з розгляду у зв`язку з неявкою учасників справи.

2.4. У судове засідання 11 квітня 2024 року з`явились представник власника майна та прокурор, судове засідання проведено.

3. Позиція представника власника майна.

3.1. 01.04.2024 через систему «Електронний суд» надійшли доповнення до клопотання про повне скасування арешту майна, у яких адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 просив скасувати заборону розпоряджатися та/або користуватися майном, який накладено ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року на земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0265 площею 0,281 га, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_5 .

3.2. Оскільки на земельну ділянку, яка не може бути прихована, пошкоджена, зіпсована, не зникне, не може бути використана, перетворена, пересунута, фізично передана як рухома річ, ухвалою слідчого судді накладено арешт без детального опису тимчасового позбавлених прав, що включає в себе відчуження, розпорядження та/або користування, власник майна позбавлений права на захист земельної ділянки від недобросовісних сусідів по земельній ділянці, межі яких встановлені, але не відгороджені парканом.

3.3. У судовому засіданні адвокат підтримав подане клопотання про арешт майна у частині, а саме щодо скасування заборони розпоряджатися та/або користуватися майном.

3.4. В обґрунтування позиції щодо заборони розпоряджатися та/або користуватися майном адвокат зазначив, що власник земельної ділянки через наявну ухвалу слідчого судді про арешт майна позбавлена можливості користуватись земельною ділянкою. Однак, незважаючи на наявну ухвалу слідчого судді, недобросовісний сусід власника майна використовує арештовану земельну ділянку для власних потреб, а саме розміщує там свої машини та викидає сміття. Відтак, задля захисту земельної ділянки та можливої подальшої вирубки дерев, необхідно скасувати арешт майна у частині.

3.5. Крім того, адвокат долучає певні фотознімки. На запитання слідчого судді, як з наданих знімків можна встановити, що машини припарковано саме на арештованій земельній ділянці, адвокат відповіді не надав. На запитання слідчого судді, чим підтверджується, що сміття почало появлятись саме після накладення арешту на майно, адвокат також відповіді не надав.

3.6. На запитання слідчого судді, з якою метою адвокат звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, адвокат відповів задля захисту земельної ділянки та можливого попередження вирубки дерев недобросовісним сусідом.

3.7. На запитання слідчого судді, чи звертався адвокат або власник майна із відповідними заявами/клопотаннями про ймовірне неправомірне використання арештованого майна - земельної ділянки до органу досудового розслідування та/або суду, адвокат відповів, що не звертався.

4. Позиція сторони обвинувачення.

4.1. Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

4.2. Зазначив, що досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, які мають доказове значення для кримінального провадження, а також у застосуванні такого заходу, як арешт майна, потреба не відпала, а сам арешт накладено обґрунтовано.

4.3. Зауважив, що з наданих пояснень адвоката вбачаються цивільно-правові відносини між власником майна та її сусідом, які не мають відношення до наявного арешту майна чи кримінального провадження.

4.4. Додаткового прокурор звернув увагу, що ані власник, ані адвокат не звертались до органу досудового розслідування із заявами та/або повідомленнями щодо можливого неправомірного використання арештованого майна іншими особами, у тому числі сусідами.

5. Правове обґрунтування.

5.1. Конституція України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст.41).

5.2. У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

5.3. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі наведеної вище статті 1 Першого протоколу.

5.4. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series A N 52).

5.5. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

5.6. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України (ч.1 ст.16 КПК України).

5.7. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

5.8. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

5.9. Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

5.10. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

5.11. Згідно із ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

5.12. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України).

5.13. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

6. Встановлені судом обставини та оцінка доказів.

6.1. Судовим розглядом встановлено, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року задоволено клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000194 від 19.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.110-2, ч.2 ст.358, ч.3 ст.362, ч.3 ст.365-2 КК України та накладено арешт на нерухоме майно у кримінальному провадженні №0000194 від 19.02.2022, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0265 площею 0,281 га, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224).

6.2. Як вбачається з пояснень адвоката, власник земельної ділянки не є підозрюваною чи обвинуваченою у кримінальному провадженні, процесуальний статус ОСОБА_5 органом досудового розслідування не визначено, слідчим не надано доказів, що земельна ділянка могла бути одержана внаслідок вчинення кримінального правопорушення або могла бути доходом від кримінального правопорушення. Крім того, інша особа використовує арештовану земельну ділянку для власних потреб, а саме розміщує там свої машини та викидає сміття.

6.3. У свою чергу, твердження щодо необґрунтованості накладення арешту або щодо того, що відпала потреба у арешті майна - не доведено, враховуючи положення ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

6.4. Саме на представника, у силу положень ст.22 КПК України, покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються у клопотанні про скасування арешту майна. Свій обов`язок представник не виконав, обставини не довів.

6.5. На підставі викладеного, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи адвоката не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду клопотання у порядку ст.174 КПК України, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

6.6. Слідчий суддя також звертає увагу, що слідчий суддя не може виступати як суд апеляційної інстанції та перевіряти відповідну ухвалу про накладення арешту на майно з підстав її мотивованості, законності та обґрунтованості, виключно з підстав наявності обґрунтованості накладення арешту на майно та необхідності подальшого перебування майна під арештом. Представник власника майна у судовому засіданні відповідних доводів не виклав.

6.7. Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 12.04.2024