Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4896/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України

У С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подане в інтересах ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №70000210 від 03.09.2021, про скасування арешту майна.

Обґрунтовуючи подане клопотання, адвокат зазначив, що 27 квітня 2023 року Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/4556/23 було задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва від 24.04.2023 у кримінальному провадженні № 0000210 від 03.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, про накладення арешту на кошти ОСОБА_4 в сумі 276500 грн., як тимчасове вилучене 19.04.2023, під час обшуку нежитлового приміщенні належного ТОВ «СМ-Техногруп» за адресою: м. Київ, вул. Новозабарська, 21 «а».

Захисник ОСОБА_4 зазначає, що в Ухвалі Подільського районного суду м. Києва від 05.04.2023 у справі № 758/3731/23 про дозвіл на проведення обшуку за адресою в АДРЕСА_1 , щодо відшукання та вилучення, саме, коштів, на відміну: від документів, блокнотів, чорнових записів, комп`ютерної техніки, ноутбуків, планшетів, НЕОМ, електронних носіїв інформації, договорів, у цій частині, клопотання прокурора судом було відмовлено.

Крім того, з витягу із ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000210 від 03.09.2021, обставини кримінального правопорушення, зареєстрованого за ч. 3 ст.191 КК України, наступні: досудове розслідування здійснюється за фактом вчинення невстановленими службовими особами ряду суб`єктів господарської діяльності з привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, під час фінансово-господарської діяльності.

У ході проведення досудового розслідування встановлено транзитно-конвертаційну групу підприємств, діяльність яких контролюється невстановленими особами з метою надання послуг з незаконного формування податкового кредиту підприємствам реального сектору економіки для мінімізації податкових зобов`язань, внаслідок безпідставного формування податкового кредиту шляхом проведення безтоварних операцій, завищення вартості продукції тощо, та, у подальшому обготівковування грошових коштів через банківські рахунки підприємств транзитно-конвертаційної групи під час фінансово-господарських взаємовідносин.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР за № 0000210 від 03.09.2021 є рапорт оперативного працівника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 02.09.2021 року, згідно якого, ним були встановлені учасники організованої злочинної групи, які створили транзитно-конвертаційну групу фіктивних суб`єктів господарської діяльності фермерських господарств.

Зазначає, що жодних об`єктивних даних про причетність саме ОСОБА_4 та належного йому підприємства ТОВ «СМ-ТЕХНОГРУП» до обставин, викладених у витязі з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000210 від 03.09.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, та рапорті оперативного працівника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 02.09.2021, не має.

Разом з тим, фактичною підставою для проведення слідчих дій у цьому кримінальному провадженні за матеріалами клопотання прокуратури стосовно ОСОБА_4 є рапорт оперативного працівника СБУ від 01.03.2023 про виявлення ним злочинів, передбачених ст.ст. 358, 205-1, 212 КК України, вчинених нібито ОСОБА_4 .

Також зазначає, що в матеріалах СБУ, будь-які обставини, відповідно до положень ст.91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у тому числі, подія злочину - час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1), вчиненого ОСОБА_4 , фактично не визначені та не встановлені.

Крім того, захисник ОСОБА_4 зазначає, що в той самий день, 19 квітня 2023 року, обшук був проведений й за місцем його постійного проживання в АДРЕСА_1 . з тимчасовим вилученням коштів в іноземній валюті.

Проте, Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.05.2023 у справі № 758/4370/23 у задоволені клопотання прокурора про арешт майна - коштів ОСОБА_4 тимчасово вилученого 19.04.2023 року було відмовлено.

Підсумовуючи викладене, зазначає, що арешт 27.04.2023 частині майна ОСОБА_4 - коштів в сумі 276500 грн., вилучених 19.04.2023 року під час обшуку належного йому нежитлового приміщення у кримінальному провадженні № 0000210 від 03.09.2001 року, накладений в супереч вимогам кримінального процесуального закону.

В судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав, просив суд його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, у зв`язку з наступним.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/4556/23 від 27.04.2024 було накладено арешт на грошові кошти в сумі 276500 грн., що належать ОСОБА_4 .

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що в подальшому, застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у правомірне розпорядження вказаним майном на підставі зазначених обставин, що невиправдано впливає на реалізацію ОСОБА_4 своїх прав.

Відповідно до наданих доказів, суд приходить до висновку, що, станом на час розгляду даного клопотання в суді, стороною захисту, з посиланням на належні та допустимі докази доведено, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, а відтак, накладений Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/4556/23 від 27.04.2023 арешт майна, а саме: грошові кошти в сумі 276500 грн., що належать ОСОБА_4 , потребує скасування.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 170, 174КПК України

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України - задовольнити;

Арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/4556/23 від 27.04.2023, а саме на: грошові кошти в сумі 276500 грн., що належать ОСОБА_4 - скасувати;

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1