Справа № 357/3399/24
У Х В А Л А

11.04.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005114 від 27.10.2023, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калуш Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 ,ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

29 лютого 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005114 від 27.10.2023 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 ,ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України.

З дотриманням положення ч. 3 ст. 35 КПК України та Розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, вказаний обвинувальний акт передано для розгляду головуючому судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 .

В порядку ст. 314 КПК України судом призначено підготовче судове засідання.

1.Щодо вирішення питання про можливість призначення справи до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт, наданий суду, складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання для визначення підсудності немає.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про проведення судового засідання без її участі.

Обвинувачений, його захисник в судовому засіданні також не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши обвинувальний акт, додані до акту реєстри матеріалів досудового розслідування, головуючий суддя дійшов наступних висновків.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Підстави для прийняття рішень, визначених пп. 2-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України і поверненню прокурору не підлягає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливили призначення провадження до судового розгляду, відсутні.

Відтак, головуючий суддя дійшов висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 до розгляду в судовому засіданні.

Зазначене судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Цивільні позови в порядку ст. 128 КПК України не заявлено.

Відповідно до положень п. 26 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 318 КПК України судом визначено коло осіб зі сторони обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного обвинувального акту у кримінальному провадженні до судового розгляду.

2. Щодо письмового клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , поданого в порядку ст.315 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане письмове клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що не змінилися та не зменшилися ризики, передбачені пп.1,5 ч.1 т.177 КПК України, які враховувались слідчим суддею при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Окрім того, ОСОБА_4 є раніше судимою особою, наразі обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, отже вважає, що інший запобіжний захід не забезпечить належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення заявленого клопотання прокурора заперечували.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, зокрема прокурора, який підтримав заявлене клопотання, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти його задоволення, суд встановив наступне.

Відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2024 встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: можливість обвинуваченого переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11.04.2024.

Визначений слідчим суддею строк запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 спливає, разом з тим, з об`єктивних підстав, судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні до зазначеного строку, провести не представляється можливим.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

З урахуванням вищезазначеного, суд зауважує, що продовження строків тримання під вартою згідно з нормами діючого кримінального процесуального законодавства передбачено: 1) слідчим суддею під час досудового розслідування (ст.ст. 197, 199 КПК України); 2) судом під час саме судового розгляду (ст.ст. 315, 331 КПК України). Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну, продовження чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст.ст. 184, 199 КПК України.

З дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України клопотання вручено обвинуваченому ОСОБА_4 , останній в судовому засіданні не заперечував даний факт.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст.194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 ,ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, за змістом яких надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду на потреби судового розслідування.

Щодо заявлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд зазначає.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від суду. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні трьох кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. Разом з тим, враховуючи дані, які характеризують обвинуваченого, зокрема, обвинувачений неодружений, не має офіційного місця працевлаштування, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, у разі доведення його винуватості, ОСОБА_4 загрожує кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком до восьми років, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Зазначені ризики є суттєвими та їм неможливо запобігти у разі застосування до нього будь-яких інших запобіжних заходів, що не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого, крім тримання під вартою. Вказане свідчить, що обвинувачений, перебуваючи на волі зможе залишити місце проживання та, ймовірніше за все, прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленні правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, судом не встановлено.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд погоджується з доводами прокурора, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки, будучи раніше судимим, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності різної тяжкості, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність.

Так, ОСОБА_4 раніше судимий: 05.08.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 (два) роки; 09.12.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців, звільнений 24.04.2018 за відбуттям строку покарання; 24.02.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки; 29.10.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців, звільнений 30.11.2022 за відбуттям строку покарання; 27.09.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 (три) роки.

Отже, з огляду на викладене, суд вважає, що ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим є реальним.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінює в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. Так, судом враховано, що:

1) за способом життя та економічним становищем: обвинувачений непрацевлаштований, неодружений, неповнолітніх утриманців не має, не має постійного місця проживання, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки.

2) за віком: обвинувачений є повнолітнім, тому має повну кримінально-процесуальну дієздатність, раніше судимий.

3) за станом здоров`я: відсутні документально підтвердженні відомості про наявність захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють застосування до нього попереднього ув`язнення, відсутні скарги про неналежні умови його перебування або лікування, у разі виникнення в цьому потреби, в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Вказані обставини, на переконання суду, мають бути оцінені як такі, що жодним чином не будуть стримуючими факторами для вживання обвинуваченим перешкод запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судові засідання та для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження. В зв`язку з чим, жодний інший вид запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Враховуючи обсяг пред`явленого обвинувачення, суд вважає необхідним визначити строк дії запобіжного заходу 60 днів з дня постановлення ухвали.

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, враховуючи положення п.2 ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає, що застава у мінімальному розмірі, тобто 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, забезпечать належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

З урахуванням наведеного суд дійшов переконання, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 17, 177-178, 183, 194, 197, 199, 314 315, 316, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005114 від 27.10.2023, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 ,ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, у відкритому судовому засіданні, в залі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, за адресою: м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, буд.4А, 22 квітня 2024 року о 15 годині 00 хвилин.

Справу розглядати суддею одноособово.

Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачений, захисник, потерпіла.

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною ч.4 ст.185 ,ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09.06.2024 включно.

Визначити заставу ОСОБА_4 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, при внесенні якої ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Зобов`язати ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави прибувати за кожною вимогою до суду за першою його вимогою, та у визначене ним місце, день та час; не відлучатися із міста Біла Церква Київської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та (або) місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

У разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, чи відлучиться з м. Біла Церква Київської області без дозволу суду, застава звертається в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення в частині продовження запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження та направити для виконання начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

В іншій частині ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, винесене за результатами судового розгляду кримінального провадження.

Повний текст ухвали оголошено 15 квітня 2024 року о 08:30.

Суддя: ОСОБА_1