ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/3691/24

Провадження № 1-кс/210/1062/24

24 червня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного, - адвоката: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, винесене по кримінальному провадженню №0000699 від 12.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, старшим слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх чи інших осіб не має, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 19.06.2023 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.4 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 01 рік. 05.12.2023 року Відділенням поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0001323 від 25.11.2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

24.06.2024 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася старший слідчий СВ Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за корисливий злочин, останній раз 19.06.2023 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.4 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 01 рік, маючи не погашену в законному порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, від 18.04.2022 року №259/2022, від 17.05.2022 року №341/2022, від 12.08.2022 року №573/2022, від 07.11.2022 року №757/2022, від 06.02.2023 року №58/2023, від 01.05.2023 року №254/2023, від 26.07.2023 року №451/2023, від 06.11.2023 року №734/2023, від 05.02.2024 року №49/2024) в Україні введено воєнний стан, в період якого, а саме 29.04.2024 року, в обідній час (більш точного часу встановити не представилось можливим), ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 за місцем його мешкання, в приміщені квартири АДРЕСА_2 , де його увагу привернув мобільний телефон, що знаходився в шухляді комп`ютерного столу в приміщені квартири, де в цей час у ОСОБА_5 виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, після чого реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи в приміщені квартири АДРЕСА_2 , впевнившись, що потерпілий ОСОБА_7 тимчасово втратив нагляд за належним йому мобільним телефоном, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, шляхом вільного доступу із шухляди комп`ютерного столу, таємно викрав мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9T, чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю 2025грн., що належать ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 було завдано майнової шкоди сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2217 від 18.06.2024 року, складає 2025грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, про що йому було повідомлено про підозру 24.06.2024 року.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та запровадженням воєнного стану згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. №64/22, відповідно до якого 07 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство». Даним Законом було внесено зміни до низки статей Кримінального кодексу України, а також посилено покарання передбачене статтею 185 (крадіжка), даний злочин доповнився кваліфікуючою ознакою - скоєння в умовах воєнного стану. Тому від тепер за вчинення злочинів в умовах воєнного або надзвичайного стану відповідальність стала більш жорсткою, та за крадіжку (таємне викрадення чужого майна) - порушнику загрожує позбавлення волі на строк від 05 до 08 років.

Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення на переконання слідства є наявність достатніх доказів зібраних в ході досудового розслідування, а саме: протоколом огляду місця події від 12.06.2024 року; показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду предмету від 19.06.2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкові ОСОБА_9 ; висновком судово-товарознавчої експертизи №2217 від 18.06.2024 року; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 ; слідчим експериментом за участі підозрюваного ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідуванні встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме:

1) ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого ним кримінального правопорушення, строк покарання який йому загрожує в разі визнання винним та те, що він вчинив вказане кримінальне правопорушення будучи неодноразово засудженим, останній раз 19.06.2023 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.4 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 01 рік, тим самим маючи не зняту та не погашену судимість. Крім того, ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків;

2) ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. При цьому, слідчий зазначає, що особи, які є потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні не допитувались, а відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду. Крім того потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 підозрюваний ОСОБА_5 добре знає, а свідок ОСОБА_8 є матір`ю останнього;

3) ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, підтверджується тим, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 по кримінальному провадженню за №0001323 від 25.11.2023 року, 05.12.2023 року Відділенням поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Вказане свідчить про його стійку злочину діяльність, разом з тим законних джерел доходу не має, та в зв`язку з чим вчиняє корисливі кримінальні правопорушення.

На переконання слідства підозрюваному ОСОБА_5 , не може бути обрано більш м`який запобіжний захід, як - то, наприклад, домашній арешт, так як знаходячись на свободі, буде мати можливість продовжувати свою злочинну діяльність, це підтверджується тим, що відносного останнього в суді розглядається ряд обвинувальних актів на розгляд яких з`являється не систематично.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку із відсутністю осіб, які заслуговують на довіру. Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного ОСОБА_5 на волі не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні старший слідчий СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 підтримала клопотання.

Підозрювана ОСОБА_5 , та його захисник, адвокат ОСОБА_6 , кожен окремо проти клопотання слідчого заперечували, посилалися на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у зв`язку із чим просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Прокурор, мотивуючи доцільність задоволення клопотання слідчого, зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, за вчинення котрого законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 05 до 08 років, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, в період іспитового строку, що свідчить про його стійку злочинність, офіційно не працює, таким чином, не має офіційних засобів для існування, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, раніше судимий, знаходячись на волі, підозрюваний може впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, не має міцних соціальних зв`язків, тобто, в сукупності його поведінка дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від слідства, а у подальшому і від суду. Також зазначає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000699 від 12.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено вищевикладені обставини, викладені в мотивувальній частині клопотання слідчого.

24.06.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

З наявних в матеріалах клопотання доказів вбачається, що підозра ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ст.177 ч.1 КПК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану. Відповідно до вимог ст.184 ч.1 п.4 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на слідчого покладається обов`язок запобігання можливого вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги ст.5 п.п.3, 4 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В силу ст.183 ч.2 п.5 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні даного запобіжного заходу, суддею було також оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного; відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи, утриманців; його репутація та майновий стан. Також судом досліджено докази, надані в обґрунтування заявленого клопотання.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення підтверджується наданими до клопотання доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 12.06.2024 року; показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду предмету від 19.06.2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкові ОСОБА_9 ; висновком судово-товарознавчої експертизи №2217 від 18.06.2024 року; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 ; слідчим експериментом за участі підозрюваного ОСОБА_5 .

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, який є тяжким злочином проти власності, вчинений повторно, в умовах воєнного стану, прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, який офіційно не працевлаштований, таким чином не має офіційних засобів для існування, раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, в період дії іспитового строку, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, не одружений, може впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, беручи до уваги що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, в період іспитового строку, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити, та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.183 ч.3 КПК України, при постановленні ухвали слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України, в межах передбачених ст.182 ч.5 КПК України. В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Відповідно до ст.202 ч.4 КПК України, підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_5 заставу, суд виходить із того, що злочин, у вчиненні котрого він підозрюється, не підпадає під критерії, зазначені ст.183 ч.4 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Винесене по кримінальному провадженню №0000699 від 12.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, старшим слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто з 24 червня 2024 року по 22 серпня 2024 року включно.

Розмір застави визначити у межах 40-ка розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120,00 гривень (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень 00 копійок) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали, до 22 серпня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 24 червня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1