ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/477/24 Справа № 711/2598/24 Категорія: ст.331 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора захисника ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси матеріали кримінального провадження №0000012 від 05.01.2024 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 квітня 2024 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.06.2024 включно, з визначенням розміру застави та покладенням, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебувають матеріали кримінального провадження №0000012 від 05.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

У підготовчому судовому засіданні 22 квітня 2024 року ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси продовжено щодо ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.06.2024 включно, з визначенням розміру застави та покладенням, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Продовжуючи ОСОБА_8 даний запобіжний захід, місцевий суд виходив з того, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва у справі №757/9234/24-к продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 до 26.04.2024 включно.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Разом з тим, суд зазначив, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_8 переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Суд також враховав доводи сторони захисту, щодо зменшення розміру застави стосовно обвинуваченого до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, але підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Не погоджуючись з ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 квітня 2024 року, захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.04.2024 підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, порушення вимог кримінального процесуального закону, істотного порушення основних конституційних прав та свобод.

Зазначає, що при вирішенні розміру застави у межах 186 прожиткових мінімумів доходів громадян в сумі 499 224 грн., суд допустив порушення ст.182 КПК України, оскільки, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину в межах від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, сума 499 224 грн. це в розрахунку 186 прожиткових мінімумів, така застава може бути застосована лише у виключних випадках. Прокурором не було доведено виключний випадок, а також ризики передбачені ст.177 КПК України.

Крім того, пред`явлена підозра ОСОБА_8 в скоєні кримінального правопорушення є надумана, безпідставна, ґрунтується на припущеннях сторони обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та уточнив свої вимоги, просив змінити ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 квітня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме: продовжити строк тримання від вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 діб до 20.06.2024 включно, визначити розмір застави у межах від 20 до 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як це передбачено вимогами п.2 ч.5 ст.182 КПК України, прокурора ОСОБА_6 , про залишення апеляційної скарги без задоволення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст.199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави та покладенням, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що під час застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірена обґрунтованість підозри та встановлені наявні ризики передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , та суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, що оцінено в сукупності із даними про особу обвинуваченого.

Судом встановлено, що ризики, які встановлені під час досудового розслідування та на які вказує прокурор передбачені ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а тому у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від суду. Вказаний ризик обгрунтовується тим, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Останній усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України. Також, враховуючи зв`язки обвинуваченого в кримінальному середовищі, обвинувачений перебуваючи на волі зможе вжити заходів конспірації з метою уникнення від кримінальної відповідальності; існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Зокрема, перебуваючи на волі, обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності, для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. Існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений може і надалі вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення з метою отримання доходу, що може стати підставою для продовження вчинення аналогічних та інших кримінальних правопорушень, оскільки збут наркотичних засобів та психотропних речовин може приносити швидкий стабільний заробіток.

Колегія судді, вважає, що суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування процесуальних ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися й виправдовують тримання під вартою обвинуваченого.

Крім того, суд першої інстанції перевірив можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів та прийняв до уваги позицію сторони захисту, щодо зменшення розміру застави стосовно обвинуваченого до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте підстав вважати, що обраний запобіжний захід з визначенням розміру застави є неспівмірним з матеріальним становищем ОСОБА_8 , як про це зазначає захисник, суд не вбачає, оскільки такий визначався в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні визначеними ст.178 КПК України та дійшов до правильного висновку про відсутність таких підстав, з таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

На переконання апеляційного суду, обрання обвинуваченому ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, з урахуванням фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, є необґрунтованим, невиправданим та недостатнім.

На думку колегії суддів, доводи захисника ОСОБА_7 про те, що пред`явлена підозра ОСОБА_8 в скоєні кримінального правопорушення є надумана, безпідставна, ґрунтується на припущеннях сторони обвинувачення, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Судом першої інстанції перевірена обґрунтованість підозри та встановлені наявні ризики передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Стосовно доводів захисника, що при вирішенні розміру застави у межах 186 прожиткових мінімумів доходів громадян в сумі 499 224 грн., суд допустив порушення ст.182 КПК України, оскільки, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину в межах від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, сума 499 224 грн. це в розрахунку 186 прожиткових мінімумів, така застава може бути застосована лише у виключних випадках.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Колегія суддів, зважаючи на введення воєнного стану в України, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії, приходить до висновку, що фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, обвинуваченого ОСОБА_8 , значно збільшується, а внесення застави в меншому розмірі, як зазначено в ухвалі судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 квітня 2024 року, не зможе, на переконання колегії суддів, забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього відповідних обов`язків.

У своєму рішенні у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ відзначив, що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Таким чином, визначений судом першої інстанції розмір застави узгоджується із вимогами абз.4ч.5ст.182КПК України, згідно якого, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З врахуванням чого безпідставними є доводи сторони захисту щодо визначеного судом розміру застави.

Вважаючи на викладене, рішення судді першої інстанцій є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , без задоволення.

Керуючись ст.ст.183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 квітня 2024 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.06.2024 включно, з визначенням розміру застави та покладенням, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді