Провадження № 1-кс/761/9258/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 погодженого прокурором Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ніжин, Чернігівської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого водієм в ТОВ «М Транс», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні № 0000487, відомості щодо якого внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.04.2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 погодженого прокурором Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні № 0000487, відомості щодо якого внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.04.2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000487 від 14.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 квітня 2024 року, приблизно о 08 годині 55 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи вантажним автомобілем з причепом, рухався по проїзній частині автодороги «Київ-Чоп» зі сторони села Стоянка в напрямку міста Києва, в першій смузі при наявності двох смуг для руху в його напрямку, наближаючись до регульованого світлофорним об`єтами місця для розвороту зустрічниїх транспортних засобів, розташованого на 20-му кілометрі автодороги «Київ-Чоа», поблизу перехрестя з вулицею Оборони Києва, що відноситься до адміністративної території міста Києва. В цей час попереду, в першій смузі проїзної частини автодороги «Київ-Чоп», зі сторони села Стоянка в напрямку міста Києва, в попутному напрямку рухався автобус «Mercedes Benz 312D», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , в якому серед інших перебували пасажири та який зупинився перед вказаним місцем для розвороту зустрічних транспортних засобів на забороняючий рух сигнал світлофора. Крім того, в цей час попереду, на проїзній частині автодороги «Київ-Чоп», призначеній для руху зі сторони села Стоянка в напрямку міста Києва, перед вказаним місцем для розвороту перебували інші попутні транспортні засоби: автомобіль «Renault Grand Scenic», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався у другій смузі, автомобіль «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який зупинився на забороняючий рух сигнал світлофора, автомобіль «Hyundai-Accent», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_11 , яка зупинилась на забороняючий рух сигнал світлофора, та автомобіль «Smart Fortwo», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_12 , яка рухалась та зупинялась на забороняючий рух сигнал світлофора.

Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_5 порушив Правила дорожнього руху, що виявились у тому, що він, керуючи вантажним автомобілем «MAN TGX 26.360», д.н.з. НОМЕР_6 , із причепом «H&W HWTCAB-1878», д.н.з. НОМЕР_7 , під час руху по проїзній частині автодороги «Київ-Чоп» зі сторони села Стоянка в напрямку міста Києва, при наближенні до регульованого світлофорними об`єктами місця для розвороту зустрічних транспортних засобів, де на світлофорних об`єктах для руху транспортних засобів в його напрямку в цей час горів забороняючий рух сигнал світлофора, та перед яким зменшували швидкість та зупинялись попутні транспортні засоби, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого 14 квітня 2024 року приблизно о 08 годині 55 хвилин на 20-му кілометрі автодороги «Київ-Чоп», біля місця для розвороту зустрічних транспортних засобів, яке розташоване поблизу перехрестя з вулицею Оборони Києва, що відноситься до адміністративної території міста Києва, здійснив зіткнення із попутним автобусом «Mercedes Benz 312D», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався попереду, внаслідок чого останній продовжив свій рух у некерованому стані та здійснив зіткнення із попутними автомобілями «Renault Grand Scenic», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , «Hyundai-Accent», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_11 , та «Smart Fortwo», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_12 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автобуса «Mercedes Benz 312D», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 отримали тілесні ушкодження.

14 квітня 2024 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 було фактично затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

15 квітня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що вина підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця ДТП від 14.04.2024 року та схемою до нього, довідками з КНП «Київська міська клінічна лікарня № 17» та КНП «Київська обласна клінічна лікарня» та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Як вбачається зі змісту клопотання, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, як вказує у клопотанні слідчий, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З огляду на вищевикладене, орган досудового розслідування звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, вказав, що підозра ґрунтується на 2х документах, а отже не є обґрунтованою. Разом з тим, зазначив, що ризики зазначені у клопотанні відсутні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 має сім`ю, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, хворіє на хронічні захворювання. Між тим, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, щоб надати останньому можливість працювати, щоб відшкодувати потерпілим шкоду.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Між тим, думку захисника підтримав. Просив слідчого суддю застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Заслухавши позиції прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши наявні у матеріалах клопотання докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Так, слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000487 від 14.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

14 квітня 2024 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 було фактично затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

15 квітня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, а отже в оцінці цього питання кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням сталої практики ЄСПЛ, про що прямо вказує ч. 5 ст. 9 КПК України.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення особі обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав осіб.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

З урахуванням письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_5 , до кримінального правопорушення, що йому інкримінуються.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження останній не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Питання доведеності вини підозрюваного ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст.194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Суд оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки останній, усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення може вчинити дії для уникнення такої відповідальності шляхом неявки до суду, органу досудового розслідування.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_5 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки останній усвідомлює тяжкість можливого покарання та враховуючи кількість потерпілих може вчиняти протиправні дії для уникнення відповідальності.

За таких обставин, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Характеризуючі дані підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що останній працевлаштований, раніше не судимий, одружений, не має на утриманні дітей, має визначене місце проживання, не спростовує наявність можливих ризиків неправомірної поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання, застава, особиста порука чи домашній арешт не є достатніми для гарантування поведінки підозрюваного, виходячи із встановлених судом ризиків та тяжкості кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Так, слідчим суддею враховано і обставини вчинення кримінального правопорушення, який являється злочином з непрямим умислом . На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що застава має бути визначена у вигляді 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень, оскільки визначення застави саме в такому розмірі буде пропорційно помірною для підозрюваного та може гарантувати належну процесуальну поведінку останнього та виконання ним покладених на нього обов`язків, також враховуючи вагомість ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливу на свідків, знищення, сховання речей чи документів необхідних для кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, необхідно покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що у судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_5 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

З урахуванням вимог частин 3 та 5 статті 115 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на 60 днів, який обраховувати з 14 квітня 2024 року до 12 червня 2024 року включно, із урахуванням часу фактичного затримання особи.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 180, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 206, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 , під вартою визначитина 60 днів, який обраховувати з 14 квітня 2024 року до 12 червня 2024 року включно, із урахуванням часу фактичного затримання особи.

Визначити ОСОБА_5 заставу - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень, що в достатній мірі буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок для внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні.

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків, визначених для підозрюваного ОСОБА_5 , в межах терміну досудового розслідування, однак не більше 2 (двох) місяців з моменту внесення застави в розмірі, визначеному судом.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_19