ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2693/24

10 липня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 08.06.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моквинські Хутори, Костопільського району, Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен громадянин зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

Пунктами 1.10, 2.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2001 №1306 «Про Правила дорожнього руху» встановлено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста - машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія (посвідчення тракториста -машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктами 2, 5-1, 16-18 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» встановлено що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, оформлений та виданий засобами Єдиного державного реєстру єдиної інформаційної системи МВС (далі - Єдиний державний реєстр МВС) і виготовлений на бланку та/або в електронній формі, після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС (далі - територіальні сервісні центри МВС).

Централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки.

Посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний, практичний іспити у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Для одержання посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії особа складає практичний іспит у будь-якому територіальному сервісному центрі МВС незалежно від того, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 нею було складено теоретичний іспит, за умови наявності відомостей у Єдиному державному реєстрі МВС про успішне складення особою такого теоретичного іспиту, результати якого дійсні протягом одного року.

Посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій Al, А, В1, В, Cl, С, D1 і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний, практичний іспити, категорії BE, CIE, СЕ, DIE і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити.

Так, в грудні 2022 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), у ОСОБА_2 , виник умисел на пособництво в підробленні посвідчення водія з метою подальшого його використання.

В подальшому, у порушення вимог ст. ст. 68, 92 Конституції України, п. п. 2, 5-1, 16-18 постанови КМУ від 08.05.1993 № 340, п. п. 1.10, 2.1 постанови КМУ від 10.05.2001 №1306, реалізуючи свій умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, в грудні 2022 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, реалізуючи свій протиправний умисел, через мережу Інтернет, написав до невстановленої дізнанням особи, яка займається виготовленням та продажем посвідчень водія різних категорій, завідомо знаючи, що воно являється підробленим, користуючись запропонованими послугами невстановленої особи, вступив з останньою у злочинну змову, направлену на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення водія, а саме переслав через мобільний застосунок свої анкетні дані та фотокартку з метою сприяння невстановленій особі у підробленні посвідчення водія на своє ім`я.

Після цього, невстановлена особа за допомогою пристрою з термосублімаційним способом нанесення зображення, виготовила підроблене посвідчення водія категорій «А, В, С» серії НОМЕР_1 від 19.05.2021, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «А, В, С», яке не відповідає аналогічним бланкам посвідчення водія по розмірам, способами друку та елементами захисту, що перебувають в офіційному обігу на території України, та яке за винагороду в сумі 13 500 грн. в грудні 2022 року переслала останньому службою доставки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у відділення № НОМЕР_2 АДРЕСА_2 .

Такими діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, що виразилося у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права з метою використання його іншою особою.

Крім того, ОСОБА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, у порушення вимог ст. ст. 68, 92 Конституції України, п. п. 2, 5-1, 16-18 постанови КМУ від 08.05.1993 №340, п. п. 1.10, 2.1 постанови КМУ від 10.05.2001 №13 06, достовірно знаючи, що посвідчення водія категорій «А, В, С» серії НОМЕР_1 від 19.05.2021, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у встановленому законом порядку він не отримував, вчинив дії щодо використання завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я.

Так, 07.06.2024 року близько 17 год. 40 хв., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Sharan», з литовською реєстрацією НОМЕР_3 , рухаючись по вулиці Сарненська в м. Костопіль Рівненського району Рівненської області, був зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 , де реалізуючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого офіційного документа, з метою підтвердження особи та його спеціального статусу в частині підтвердження права на керування транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, використав, шляхом пред`явлення працівникам поліції завідомо для нього підроблене посвідчення водія категорій «А, В, С» серії НОМЕР_1 від 19.05.2021, із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке згідно висновку судової технічної експертизи документів не відповідає аналогічним бланкам посвідчення водія, що перебувають в офіційному обігу на території України по розмірам, способам друку та елементам захисту, та яке виконане за допомогою друкуючого пристрою з термосублімаційним способом нанесення зображення.

Отже, такими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, що виразилося у використанні завідомо підробленого документа.

Вказані обставини не оскаржувались учасниками судового провадження.

Оскільки прокурор клопотала про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання, без виклику учасників судового провадження і обвинувачений проти цього не заперечував, про що подав відповідну заяву, суд проводить судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000134 від 08.06.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки не вбачає підстав призначати розгляд у судовому засіданні та викликати учасників кримінального провадження.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_2 вказав, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

За наведених обставин, вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000134 від 08.06.2024 року та додані до нього матеріали, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які інкримінуються ОСОБА_2 , кваліфікуються як кримінальні проступки.

Відповідно до ст. 66 КК України, як пом`якшуючі покарання ОСОБА_2 обставини суд враховує щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального проступку.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд враховує, що обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_2 не встановлені.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_2 виду та розміру покарання, суд приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання в межах санкцій ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу із застосуванням ст. 70 КК України, оскільки саме цей вид покарання буде достатній для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 118, 124, 129, 369-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів (висновок експерта №СЕ-19/118-24/6875-ДД від 24.06.2024) в сумі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп. покласти на обвинуваченого ОСОБА_2 та стягнути в дохід держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази, а саме:

- посвідчення водія категорії «А, В, С» серії НОМЕР_1 від 19.05.2021 року, видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_6 - знищити.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_2 не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до ІНФОРМАЦІЯ_7 через ІНФОРМАЦІЯ_8 шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання особою, яка його оскаржує, копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1