ЄУН № 331/4934/23
Провадження № 1-кп/337/135/2024
УХВАЛА

28 березня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів Хортицького районного суду міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_5 подав до суду клопотання, в якому просив суд продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення; продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 проти задоволення клопотання заперечили.

Обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що ризики, на які посилається прокурор, не доведені належними доказами. Пояснила, що прокурор не довів ризик переховуватись від суду. Наявність у неї місця реєстрації в окупованому м. Бердянську не доводить цей ризик. Її єдиним постійним місцем проживання є квартира сина, яка розташована в м. Харкові. У неї дійсно є закордонний паспорт, проте вона жодного разу ним не користувалась. Жоден із свідків не підтвердив пред`явлене їй обвинувачення. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення прокурором не доведений. Доводи прокурора про її зв`язок з представниками окупаційної влади спростовуються дослідженими судом доказами. Посилання сторони обвинувачення на її проросійські погляди спростовується звукозаписом її телефонних розмов. Обвинувачена не погоджується із наявністю можливості перетнути кордон незаконно, оскільки на даний час державний кордон повністю контролюється владою України. Просить суд врахувати її незадовільний стан здоров`я та визначити їй альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Захисники обвинуваченої адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 підтримали позицію обвинуваченої, просили суд застосувати до обвинуваченої заставу.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Судом встановлено, що 05.05.2023 року Вища рада правосуддя рішенням № 458/0/15-23 надала згоду на утримання під вартою судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 , відрядженої з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

18.05.2023 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя обрала обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою неодноразово продовжувався судом, останній раз до 01.04.2024 року включно.

Розглядаючи питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, судом не було встановлено наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Доводи обвинуваченої та її захисників про те, що заявлені прокурором ризики є безпідставними та ґрунтуються лише на припущеннях, не заслуговують на увагу суду, оскільки ризики, які виправдовують тримання обвинуваченої під вартою, продовжують існувати.

Ризик переховуватися від суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна. Обвинувачена має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, зареєстрована на тимчасово окупованій території України в АДРЕСА_1 .

Доводи сторони захисту про необґрунтованість даного ризику, внаслідок того, що ОСОБА_6 як судді заборонений виїзд за кордон, суд не бере до уваги, оскільки не виключають можливості здійснення спроб перетнути кордон незаконно, з огляду на те, що наразі частина державного кордону України не контролюється, а тому такий спосіб не може виключатися, як неможливий.

Продовжує бути актуальним ризик незаконного впливу на свідків, оскільки свідки у кримінальному провадженні не давали своїх безпосередніх показань в суді. Крім того, слід врахувати, що частина свідків є суддями та працівниками апарату Бердянського районного суду Запорізької області. ОСОБА_6 тривалий час працювала суддею в цьому судді, а тому безумовно має вплив на даних свідків.

Суд вважає, що продовжують існувати ризики вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи встановлені в ухвалі слідчого судді відомості про зв`язки обвинуваченої ОСОБА_6 із представниками окупаційної влади, та висловлення нею проросійських політичних поглядів, остання може вчиняти дії, які направлені на підрив основ національної безпеки України та завдання істотної шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України

Разом з тим, суд не погоджується із наявністю ризиків знищення, приховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки дані ризики ґрунтуються на припущеннях, не обґрунтовані та не доведені.

В судовому засіданні за клопотанням обвинуваченої був відтворений звукозапис її телефонних розмов із її знайомою ОСОБА_10 та головою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_11 .

Обвинувачена посилається на те, що зміст телефонної розмови із ОСОБА_10 підтверджує її проукраїнські погляди. Зміст розмови із головою суду ОСОБА_11 свідчить про те, що вона дійсно отримала телефонний дзвінок від невідомої особи на ім`я ОСОБА_12 , про що вона одразу повідомила голову суду.

На думку обвинуваченої досліджені докази спростовують доводи прокурора щодо наявності підстав застосування до неї запобіжного заходу.

Суд не погоджується з позицією обвинуваченої, оскільки телефонні розмови жодним чином не спростовують доводи прокурора щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Для належної оцінки змісту цих телефонних розмову суду необхідно дослідити всі зібрані стороною обвинувачення та захисту докази в їх сукупності.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, стан здоров`я обвинуваченої не перешкоджає утримувати її під вартою.

Суд, з урахуванням обставин, викладених в обвинувальному акті, відповідно до положень ст.177-178 КПК України враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій, характер та обставини злочину, в якому вона обвинувачується, і приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, з метою запобігання встановлених судом ризиків, для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, суд вирішив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Разом з тим, суд вважає можливим визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід, виходячи з наступних підстав.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, визначення застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 111 КК України є правом суду і залежить від обставин справи.

Обвинувачена ОСОБА_6 перебуває під вартою з 18.05.2023 року.

Суд вважає, що тривале перебування ОСОБА_6 під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу, не відповідає стандартам щодо дотримання прав людини, які гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому суд вирішив визначити обвинуваченій заставу, як альтернативний запобіжний захід. При визначенні розмір застави, суд виходить із наступних обставин.

Застава є достатньо ефективним запобіжним заходом, в основу якого покладено економічну заінтересованість у збереженні грошової суми та моральні та/або матеріальні зобов`язання обвинуваченого перед іншими фізичними або юридичними особами, які виступили заставодавцями. Державний примус у процесі застосування застави породжується реальною загрозою втрати заставодавцем грошей у разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Свобода обвинуваченого при застосуванні цього запобіжного заходу обмежується шляхом загрози майнових втрат.

А тому, застава є цілком дієвим запобіжним заходом, що з одного боку не тягне за собою накладення такого широкого кола обмежень прав і свобод людини як запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою чи домашнього арешту, а з іншого є запобіжником, що стримує особу від проявів неналежної процесуальної поведінки.

Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на наступні критерії, які слід врахувати під час визначення розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан обвинуваченого; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу обвинуваченого; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; "професійне середовище" підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та не вчинялися заходи щодо уникнення настання ймовірної кримінальної відповідальності.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини в професійному середовищі, яке сформувало обставини для такої діяльності, з метою забезпечення ефективності даного заходу, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому, має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.Оскільки законом не визначені чіткі критерії обрання розміру застави у виключних випадках, визначення її грошового еквіваленту є дискреційним повноваженням суду.

З урахуванням надмірної суспільної небезпеки злочинів проти основ національної безпеки України, розмір застави має бути визначений на рівні, необхідному для забезпечення дієвості такого заходу.

Колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , обставини його вчинення та її роль, статус посади, яку вона займає, що дозволяє дійти висновку, що застава в сумі до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не буде здатною забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

Тому, суд вважає, що має місце виключний випадок, у зв`язку з яким необхідно визначити заставу у більшому розмірі, ніж це передбачено п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, та приходить до висновку про визначення розміру застави в сумі 3000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 314-317 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» на 60 днів, до 26 травня 2024 року включно.

Визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід, в розмірі 3000 (трьох тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 9 084 000 (дев`ять мільйонів вісімдесят чотири тисячі) гривень, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_6 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченій, що вона або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, вказаному в ухвалі, на рахунок:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26316700

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ

Код банку отримувача (МФО): 820172

Рахунок отримувача: UA0001205

У випадку внесення обвинуваченою або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до суду;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні поза межами судового засідання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явилась за викликом до суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 29 березня 2024 року о 10-40 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

суддя: ОСОБА_2

суддя: ОСОБА_3