Справа №212/2140/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в спрощеному провадженні кримінальне провадження №0000525 від 14.12.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута, Хмельницької області, громадянина України, з середньо-спеціальна освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого на утримані 2 неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалідності не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, справа №212/2656/16-ц від 04 серпня 2016 року, зобов`язаний сплачувати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 6 травня 2016 року і до досягнення нею повноліття.

Так, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про те, що має зобов`язання сплачувати згідно рішення суду аліменти, в порушення вимог ст.ст. 150, 152, 155, 180 Сімейного кодексу України, ст. 51 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ігнорує загальноприйняті норми, що гарантують нормальний розвиток, виховання та здоров`я дітей, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати аліментів на утримання своєї малолітньої дитини до досягнення нею повноліття, з 01.08.2019 року почав злісно ухилятись від сплати аліментів.

ОСОБА_3 , будучи працездатним, не маючи протипоказань до роботи за станом здоров`я, без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не звертався у міський центр зайнятості з приводу постановки на облік , заходів на погашення заборгованості по сплаті аліментам не вживав та добровільно матеріальну допомогу дитині не надавав. Працюючи у приватних осіб і маючи тимчасовий не офіційний заробіток ОСОБА_3 , з метою ухилення від сплати аліментів, не повідомляв у державну виконавчу службу відомості про місце своєї роботи та приховував фактичні доходи, а також не повідомляв про зміну фактичного місця проживання. Крім того ОСОБА_3 , ігноруючи вимоги державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби про необхідність виконання аліментних зобов`язань, навіть після письмового попередження про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, продовжував ухилятись від сплати аліментів на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів та систематично не сплачував кошти на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_5 , що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів за період з 01.08.2019 року по 01.01.2024 у сумі 242349,97 гривень, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за чотири місяці відповідних платежів та є злісним ухиленням від сплати аліментів.

Вказане кримінальне правопорушення, передбачає кримінальну відповідальність визначену ч. 1 ст. 164 КК України, а саме: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту щодо вчинення наведеного вище кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно заяви ОСОБА_3 , яка складена за участю захисника ОСОБА_7 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_7 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за відсутності учасників судового провадження.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і був згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно; має на утримані 2 неповнолітніх дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, інвалідності не має, офіційно не працевлаштований.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, характеризується задовільно, а також враховуючи наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, та клопотання обвинуваченого, який в заяві про визнання винуватості просив призначити покарання у виді обмеження волі з подальшим звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком, тому вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, тобто з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 370,371 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно з п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 Кримінального кодексу України, зобов`язати засудженого ОСОБА_3 протягом іспитового строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1