В И Р О К

Іменем України

05 червня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000089 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У середині червня 2023 року, точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував за адресою: АДРЕСА_2 , виник протиправний умисел на шахрайське заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій протиправний умисел, у цей же день ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_6 , попросив у неї в користування бензинову косу марки «Белорусь» моделі «БК-52Н» нібито для тимчасового користування, нащо остання погодилась та, не здогадуючись про протиправні наміри ОСОБА_4 , надала йому вказану косу, з якою ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, таким чином заволодів майном потерпілої шляхом зловживання довірою, чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 1828 грн 16 коп.

Надалі, ОСОБА_4 розпорядився бензиновою косою марки «Белорусь» на власний розсуд, а саме 18.03.2023 здав її у ПТ «Ломбард» «Домашній».

Крім того, наприкінці жовтня 2024 року, точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував за вказаною вище адресою, виник протиправний умисел на повторне шахрайське заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_6 , аналогічним шляхом, повторно заволодів електричною пилкою марки «Stromo» моделі «К-2500», вартістю 1918 грн 08 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Надалі, ОСОБА_4 розпорядився електричною пилкою на власний розсуд, а саме 24.10.2023 здав її у ПТ «Ломбард» «Домашній».

Наприкінці грудня 2023, точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував за вище згаданою адресою, виник протиправний умисел на повторне шахрайське заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_6 , аналогічним шляхом, повторно заволодів інгалятором «Ulaizer» моделі «Home CN02 MY», вартістю 596 грн 66 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Надалі, ОСОБА_4 розпорядився інгалятором «Ulaizer» на власний розсуд, а саме 31.12.2023 здав його у ПТ «Ломбард» «Домашній».

У середині лютого 2024 року, точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував за вище згаданою адресою, виник протиправний умисел на повторне шахрайське заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_6 , аналогічним шляхом, повторно заволодів мобільним телефоном марки «TECNO» моделі «Т 372», з сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером телефону № НОМЕР_1 , вартістю 406 грн 02 коп., яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Двадцять п`ятого березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000089 між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 , у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.

З даної угоди вбачається, що прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений ним злочин у виді трьох років позбавлення волі з випробуванням.

Розглядаючи у порядку, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вона підлягає затвердженню, з огляду на таке.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та просив суд затвердити вказану угоду, призначивши узгоджений у ній вид та міру покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник вважає за можливе затвердити дану угоду, оскільки вона повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Прокурор також погодився, що укладення цієї угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив її затвердити й призначити обвинуваченому узгоджений в ній вид та міру покарання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки її затвердження і невиконання, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. 476 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Внаслідок вчинення обвинуваченим даних кримінальних правопорушень шкоду завдано правам та інтересам потерпілої ОСОБА_6 , яка надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором, обвинуваченим та захисником.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

За таких обставин, суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

За правилами ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експертів.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 469, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000089 угоду про визнання винуватості від 25 березня 2024 року, укладену між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) грн 24 коп. витрат за проведення експертиз.

Арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2024 на бензинову косу марки «Белорусь» моделі «БК-52Н», електричну пилку марки «Stromo» моделі «К-2500», інгалятор «Ulaizer» моделі «Home CN02 MY», мобільний телефон марки «TECNO» моделі «Т 372», з сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», скасувати та повернути вказані речові докази потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Потерпілій, яка не була присутня у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: