ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5989/24 Номер провадження 11-сс/814/444/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 07 червня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2024 року за №0000039, залишено без задоволення клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які можуть володіти інформацією про інкриміноване йому кримінальне правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, строком до 05 серпня 2024 року.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі й документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обставини інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбачене за його вчинення покарання, дані про особу підозрюваного та недоведеність стороною обвинувачення недостатності обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, щоб запобігти вказаним вище ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 07 червня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75 700 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя належним чином не мотивував постановлене рішення та не врахував те, що з урахуванням наявності вагомих доказів про вчинення ОСОБА_8 корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КПК України, його тяжкості, існування ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, даних про особу підозрюваного, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та водночас підтвердив те, що ОСОБА_8 не порушує умови застосованого йому запобіжного заходу, заперечення підозрюваного та його захисника проти апеляційної скарги, перевірила матеріали провадження, долучені стороною захисту дані щодо стану здоров`я ОСОБА_8 і внесення за нього застави, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК Українирегламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У силу ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Як визначено в ч.ч.1, 2, 4 ст. 194 КПК України,під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вказаних вище обставин.

Якщо ж при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.ч.5, 6 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2024 року за №0000039 (а.п.6).

07 червня 2024 року слідчий ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором ОСОБА_11 , повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди (а.п.37-42).

Цього ж дня слідчий ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням йому застави в розмірі 75 700 гривень і покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі її внесення, мотивуючи наявністю: обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів (а.п.1-52).

Слідчий суддя за результатами розгляду наведеного вище клопотання застосував підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які можуть володіти інформацією про інкриміноване йому кримінальне правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (а.п.84-87).

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді щодо застосованого ОСОБА_8 запобіжного заходу не спростовують.

Як убачається з матеріалів справи, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У свою чергу, колегія суддів уважає наявним існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають підстави вважати про наявність певного ступеню ймовірності того, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі й документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Натомість, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КК України вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, стороною обвинувачення належним чином не обґрунтовано та не доведено з урахуванням, у тому числі й даних про особу ОСОБА_8 , який, при цьому, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Розглядаючи ж клопотання слідчого про застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, його обставини, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим, дані про особу останнього, який має: постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , соціальні зв`язки, є інвалідом ІІ групи (а.п.53).

Разом з цим, під час розгляду клопотання та апеляційної скарги сторона обвинувачення не довела обставину, передбачену п.3 ч.1 ст.194 КПК України - недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 , ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам, із урахуванням усіх обставин провадження, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, які стосуються кримінального правопорушення й особи підозрюваного, його поведінки та інших доречних факторів під час досудового розслідування, саме в їх сукупності.

Так, кримінальним процесуальним законом установлено презумпцію застосування більш м`якого запобіжного заходу, якщо не доведено, що він не є достатнім для досягнення мети запобіжного заходу. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид запобіжного заходу є недостатнім покладається на сторону обвинувачення.

Поряд із загальною та особливою складовими підставами для застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен також ураховувати обставини, зазначені в ст.178 КПК України, й оцінити їх у сукупності. До того ж, перелік таких обставин не є вичерпним.

При цьому, законодавцем підкреслюється, що застосування запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.

Колегія суддів, окрім урахованого слідчим суддею, також ураховує те, що ОСОБА_8 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.25), є пенсіонером по інвалідності ІІ групи (а.п.53), має ряд захворювань, у тому числі з 2003 року (а.п.54-75), внаслідок чого в червні 2024 року йому здійснювалось оперативне втручання, проходить медичні обстеження згідно з документацією закладу охорони здоров`я, дотримується умов застосованого слідчим суддею запобіжного заходу, що підтверджено прокурором у суді апеляційної інстанції, самостійно у визначений апеляційним судом час брав участь у судовому засіданні в розгляді апеляційної скарги сторони обвинувачення, в якій порушувалося питання про погіршення його становища шляхом застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. А, отже, й апелянтом не обґрунтовано, чому за наведених вище обставин неможливо досягти мети запобіжного заходу в умовах систематичного (постійного) контролю за поведінкою підозрюваного не лише шляхом обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, згідно з даними платіжного доручення №2462276 від 26 червня 2024 року за ОСОБА_8 у межах цієї справи №554/5989/24 було внесено заставу в розмірі 75 700 гривень, а тому з урахуванням наведених обставин у випадку обрання підозрюваному запобіжного заходу в ініційований стороною обвинувачення спосіб, до нього буде застосовано за своєю суттю навіть менш дієвий запобіжний захід із меншою кількістю обмежень у вигляді застави, який буде полягати виключно в покладенні на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КК України, під загрозою звернення внесеної застави, в той час як обраний слідчим суддею запобіжний захід, окрім покладення на підозрюваного згаданих вище обов`язків, передбачає також його цілодобову ізоляцію в житлі. При цьому, слідчим суддею було покладено на ОСОБА_8 аналогічний обсяг обв`язків, щодо застосування яких порушувалось питання в клопотанні слідчого при визначенні альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_8 належить застосувати запобіжний захід, пов`язаний із цілодобовою ізоляцією останнього в житлі та покладенням на нього широго ряду відповідних обов`язків (обмежень) із метою контролю за його поведінкою, оскільки запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту узгоджуватиметься з метою його застосування та буде достатнім стримуючим засобом, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, при цьому, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 07 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4