Справа № 761/9540/24
Провадження № 1-кс/761/6627/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дана скарга обгрунтовується тим, 20.02.2024 ОСОБА_3 звернулася до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 01.12.2023 року.

Однак, всупереч вимогам ст. 214 КПК України та на час звернення до слідчого судді зі скаргою, у встановлений процесуальним законом строк, уповноваженою особою Державного бюро розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, досудове слідство не розпочато, витяг з ЄРДР заявнику не надано.

У судове засідання заявниця ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату і час розгляду скарги, не прибула. Разом з тим, до початку судового розгляду через канцелярію суду надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності.

Уповноважена особа ДБР, бездіяльність якої оскаржується, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилася. Жодних заяв чи клопотань, в тому числі про відкладення, на адресу суду не направляла.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу за відсутності нез`явившихся осіб.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, слідчий суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Слідчий суддя бере до уваги, що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Такої позиції щодо підсудності скарг на бездіяльність Державного бюро розслідувань Шевченківському районному суду м. Києва дотримується Київський апеляційний суд (провадження №№ 11-сс/824/1620/2020, 11-сс/824/1195/2020, 11-сс/824/778/2020, 11-сс/824/860/2020, 11-сс/824/771/2020).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Однак, незважаючи на те, що уповноважену особу ДБР було викликано належним чином, завчасно, зокрема і з метою вирішення питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва, остання в судове засідання не з`явилася, жодних відомостей, з урахуванням яких можна було б дійти висновку про непідсудність вказаної скарги Шевченківському районному суд м. Києва, не надала.

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Як вбачається зі змісту скарги, 20.02.2024 ОСОБА_3 звернулася до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 01.12.2023 року, що підтверджується долученими до скарги матеріалами.

Станом на день розгляду скарги відомості про вчинене кримінальне правопорушення не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та досудове розслідування не розпочато.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 5 ст. 214 КПК України визначено, зокрема, що достатнім для початку досудового розслідування є повідомлення даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дана обставина зобов`язувала уповноважених осіб ДБР внести передбачені законом відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Враховуючи те, що після звернення ОСОБА_3 із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 01.12.2023, відповідні відомості про кримінальне правопорушення не були внесені уповноваженою особою ДБР до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підлягає задоволенню в цій частині.

Разом з тим, в частині вимог зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР за визначеними ОСОБА_3 конкретними статтями КК України - скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може ухвалити рішення про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Крім того, положеннями ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За таких умов надання слідчому прямих вказівок щодо визначення конкретної кримінально-правової кваліфікації, прийняття конкретних процесуальних рішень чи зобов`язанням вчинити конкретні процесуальні дії - було б невиправданим перевищенням меж повноважень слідчого судді, яке за жодних умов не може бути визнано справедливим та законним в очах стороннього та незацікавленого спостерігача, а тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

У той же час, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України до повноважень слідчого судді при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не віднесено прийняття рішення про визнання бездіяльності службових чи посадових осіб, що було би втручанням без законних на те підстав у повноваження слідчого, дізнавача чи прокурора - скарга ОСОБА_3 в частині прохання визнати незаконною бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 40, 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України та невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладене у заяві ОСОБА_3 від 01.12.2023, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В іншій частині у задоволенні скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1