Справа № 344/5810/24
Провадження № 1-кс/344/2606/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність ГУНП в Івано-Франківській області, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою на бездіяльність ГУНП в Івано-Франківській області, в якій, з урахуванням наданих в судовому засіданні 03.04.2024 року уточнень, просив зобов`язати слідчий відділ виконати ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 29.01.2024 року повністю, внести до ЄРДР відомості не тільки щодо свідків і потерпілої, а і фальсифікацію матеріалів дізнання дізнавачем ОСОБА_4 ; провести слідчі дії, які він описав у заяві; внести до ЄРДР те, що свідок ОСОБА_5 травмував ОСОБА_3 , про що йдеться в ухвалі апеляційного суду.

Щодо зазначеної у первинній скарзі вимоги про зобов`язання внести відомості за ст. 382 КК України щодо начальника органу дізнання 03.04.2024 року ОСОБА_6 подав письмову заяву про відкликання даної вимоги.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Попередньо ним подавалася заява про відкладення судового засідання з підстав звернення ним щодо проведення службової перевірки.

Прокурором на адресу суду подано заяву про розгляд скарги без його участі.

Дізнавачем надано на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000172 від 23.02.2024 року.

Враховуючи встановлені чинним кримінальним процесуальним законом строки розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органу досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд скарги без участі осіб, які беруть участь в даному судовому провадженні.

Відповідно до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в скарзі пояснення, матеріали кримінального провадження №0000172 від 23.02.2024 року, дослідивши надані документи, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).

Відповідно до п.п. 1,7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Як встановлено слідчим суддею, в провадженні дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження №0000172 від 23.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено на підставі Ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 29.01.2024 року у справі №344/22902/23 про зобов`язання внесення відомостей по заяві ОСОБА_3 з приводу дачі неправдивих показів свідків у справі №344/14185/22, яка перебуває на розгляді Івано-Франківського міського суду.

В той же час, звертаючись до слідчого судді з даною скаргою, ОСОБА_3 вважає, що органом досудового розслідування не в повному обсязі виконано ухвалу Апеляційного суду від 29.01.2024 року про зобов`язання внести відомості до ЄРДР, оскільки не зазначено про всі відомості, які він вказував у повідомленні про правопорушення, зокрема, не внесено відомостей щодо фальсифікацію матеріалів дізнання дізнавачем ОСОБА_4 , не внесено до ЄРДР того, що свідок ОСОБА_5 травмував ОСОБА_3 ; досудове розслідування фактично не відбувається, оскільки не вчинено слідчих дій, про які він клопотав.

Слідчий суддя також зауважує, що як вбачається зі змісту Єдиного державного реєстру судових рішень ( ІНФОРМАЦІЯ_1 з аналогічними доводами ОСОБА_3 вже звертався до слідчого судді Івано-Франківського міського суду (справа №344/3335/24) і їм вже надано правову оцінку.

Так, як зазначено в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 04.04.2024 року у справі №344/3335/24:

«Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Підставами вважати заяву повідомленням про злочин є наявність у таких заявах об`єктивних відомостей, які вказують на наявність ознак злочину та свідчать про реальне, а не уявне чи вигадане вчинення кримінального правопорушення. Такими відомостями необхідно вважати наведення обставин, щодо вчиненого правопорушення з обов`язковим зазначенням відповідних кваліфікаційних ознак (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Разом з тим, зі змісту заяви ОСОБА_3 від 15.02.2024 року вбачається, що останній вважає, що органом досудового розслідування не в повному обсязі виконано ухвалу Апеляційного суду від 29.01.2024 року про зобов`язання внести відомості до ЄРДР, оскільки не зазначено про всі відомості, які він вказував у повідомленні про правопорушення, досудове розслідування фактично не відбувається і його проведення безпідставно доручили сектору дізнання Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.02.2024р. ОСОБА_3 подав заяву про внесення відомостей до ЄРДР. В заяві зазначив, що до ГУНП мала надійти ухвала Івано-Франківського Апеляційного суду від 29.01.2024р. про зобов`язання внести відомості до ЄРДР.

…

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідно до витягу з ЄРДР вбачається, що орган досудового розслідування після отримання копії Івано-Франківського апеляційного суду від 29.01.2024 року вніс відомості про вчинення правопорушення за ч.1 ст.384 КК України відповідно до заяви ОСОБА_3 з приводу неправдивих показань свідків.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що чинним кримінальним процесуальним законом не передбачена можливість повторного розгляду питання про внесення відомостей про вчинення правопорушення до ЄРДР, яке вже було вирішено судом.

При цьому, слідчий суддя обґрунтовано звернув увагу скаржника на його можливість в межах вже існуючого кримінального провадження №0000172 за ч.1 ст.384 КК України, в порядку статті 220 КПК України, звертатися до слідчого або прокурора із відповідними клопотаннями, зокрема з приводу додаткових або нових відомостей, які на його думку стосуються цього провадження.

Уточнення або зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення, що є юридичною оцінкою вчиненого, наряду з можливими змінами фактичної сторони розслідуваного кримінального правопорушення, відбувається й через зміну раніше повідомленої підозри. Стаття 277 КПК не передбачає вимогу наводити у повідомленні про підозру (зміну раніше повідомленої підозри) обґрунтування прийняття такого процесуального рішення. При цьому КПК не містить умов для прийняття прокурором, слідчим такого рішення або ж умов щодо обсягу дій, які вони мають вчинити для того, щоб прийняти таке рішення (постанова ККС ВС у справі № 578/789/19 від 21.04.2021). Тобто необхідність зміни правової кваліфікації не завжди обумовлена встановленням нових фактичних даних, які на неї впливають, іноді вона викликана необхідністю виправити допущену помилку при встановленні попередньої кваліфікації злочину.

Зміст пункту 7 розділу 4 Положення про ЄРДР передбачає здійснення перевірки наявності вже розпочатих досудових розслідувань за певним фактом саме по фактичним даним (дата вчинення кримінального правопорушення; територію вчинення правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; найменування юридичної особи; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, якій повідомлено про підозру), а не по правовій кваліфікації. Метою цього є недопущення ситуацій неодноразового внесення одних і тих же самих відомостей до ЄРДР під різними номерами.

Колегія суддів вважає, що всі питання, які стосуються забезпечення ефективного досудового розслідування кримінального провадження можуть бути вирішені в порядку оскарження дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування у відповідності до вимог ст.303 КПК України в межах конкретного кримінального провадження».

Таким чином, колегією суддів Івано-Франківського апеляційного суду вирішено по суті відповідні вимоги ОСОБА_6 , надававши їм правову оцінку в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду від 04.04.2024 року, вимоги якої є обов`язковими для виконання відповідними органами.

За таких обставин, слідчий суддя в рамках розгляду скарги ОСОБА_3 в даній справі №344/5810/24 не знаходить підстав для повторного розгляду вимог та доводів, які вже були предметом судового розгляду і вирішені, зокрема, судом апеляційної інстанції в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 04.04.2024 року у справі №344/3335/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/118214029).

Чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено порядку повторного зобов`язання слідчого або прокурора внесення за тією ж самою заявою про скоєння кримінальних правопорушень відомостей до ЄРДР або змінити формулювання вже здійсненої дії щодо внесення відомостей до ЄРДР.

Так, КПК України не регламентує повноваження слідчого судді у ситуації багаторазового (повторного) оскарження особою бездіяльності уповноважених суб`єктів через незначний проміжок часу щодо невиконання вимог ст. 214 КПК України за різними по даті подання, але подібними за змістом заявами про одну й ту саму, за переконанням заявника, бездіяльність, яка вже була предметом судового контролю, за наслідками чого слідчий суддя попередньо постановляв судове рішення про відмову у встановленні бездіяльності такого суб`єкта.

Слід зазначити, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні, а також кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України). Виходячи з практики ЄСПЛ, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто остаточності рішення суду у спірних правовідносинах. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення у справі Brumarescu v. Romania, заява № 28342/95, 28 листопада 1999 року, § 61, 62).

Крім того, захист від дублювання кримінального провадження є однією з конкретних гарантій, пов`язаних із загальною гарантією справедливого судового розгляду у кримінальному провадженні згідно зі ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 09.03.2006 щодо прийнятності заяви у справі «Братякін проти Росії» / Bratyakin v. Russia, заява №72776/01).

Отже, за відсутності вагомих й непереборних обставин повторний розгляд та винесення у справі нового рішення судом, коли щодо тих самих вимог тієї ж особи суд уже висловлював власну позицію, буде суперечити принципу юридичної визначеності.

Щодо вимог скарги про зобов`язання провести слідчі дії, які ОСОБА_3 описав у заяві від 16.02.2024 року (міститься в матеріалах кримінального провадження), слідчий суддя звертає увагу на таке.

Так, у кримінальному провадженні №0000172 від 23.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України відомості до ЄРДР внесено на підставі Ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 29.01.2024 року у справі №344/22902/23 про зобов`язання внесення відомостей по заяві ОСОБА_3 з приводу дачі неправдивих показів свідків у справі №344/14185/22, яка перебуває на розгляді Івано-Франківського міського суду.

В матеріалах даного кримінального провадження відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 визнано потерпілим у цьому провадженні №0000172. Факту вручення ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого слідчим суддею не встановлено, як і не встановлено обставин подання ним відповідних заяв про визнання потерпілим чи оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності дізнавача в цій частині у встановленому законом порядку.

Таким чином, вирішення питання про зобов`язання дізнавача вчинити відповідні слідчі дії є передчасним, і в задоволенні цих вимог скарги ОСОБА_6 слід відмовити, оскільки правом на подання клопотання про проведення слідчих дій наділено, зокрема, потерпілого у кримінальному провадженні, а не заявника.

Апеляційним судом в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 04.04.2024 року у справі №344/3335/24 звернуто увагу скаржника на те, що всі питання, які стосуються забезпечення ефективного досудового розслідування кримінального провадження можуть бути вирішені в порядку оскарження дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування у відповідності до вимог ст.303 КПК України в межах конкретного кримінального провадження.

Щодо клопотання ОСОБА_6 про відкликання вимоги скарги про зобов`язання внести відомості за ст. 382 КК України щодо начальника органу дізнання (03.04.2024 року ОСОБА_6 подав письмову заяву про відкликання даної вимоги).

Чинним КПК України, зокрема ст. 304 КПК України, передбачено порядок повернення скарг.

Так, за ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо:

1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу;

2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді;

3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отож законодавством не передбачено повернення скарги з інших підстав, як і залишення скарги без розгляду у зв`язку з її відкликанням.

Однак, заявник, подавши заяву про залишення його скарги без розгляду у відповідній частині, на переконання слідчого судді, скористався своїм безумовним правом на припинення судового провадження за його скаргою у відповідній частині в такий спосіб.

Відтак слідчий суддя, беручи до уваги права учасників судового провадження, враховуючи конституційну гарантію і засаду кримінального провадження щодо рівності усіх перед законом і судом, а також з огляду на зміст ч. 6 ст. 9 КПК, приходить до переконання, про повернення скарги у частині зобов`язання внести відомості за ст. 382 КК України щодо начальника органу дізнання без розгляду заявнику за його заявою та додатково роз`яснивши заявнику, що ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку, а повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України Положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 22, 26, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Повернути скаргу ОСОБА_3 в частині зобов`язання внести відомості до ЄРДР за ст. 382 КК України заявнику.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала в частині повернення скарги та відмови в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її отримання.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 24.04.2024 року .

Слідчий суддя ОСОБА_1