ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1184/24 Справа № 208/376/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 лютого 2024 року про скасування щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнення від відбування покарання з випробуванням, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 лютого 2024 року задоволено клопотання Заводського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_8 і направлено його для відбування призначеного покарання вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що подання начальника Заводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням відносно засудженого ОСОБА_8 підлягає задоволенню, оскільки останній за період відбування покарання зарекомендував себе з негативного боку, покладені на нього судом обов`язки систематично не виконує, ухиляється від органів пробації, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання Заводського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що адміністративне правопорушення від 02 липня 2022 року відбулось не в період іспитового строку та постановлення ОСОБА_8 на облік, а раніше. Звертає увагу, що ОСОБА_8 в період іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався, періодично з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації. Вважає, що оскільки вчинені ОСОБА_8 правопорушення є незначними, їх вчинення не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Звертає увагу на відсутність відомостей про систематичність вчинення ОСОБА_8 правопорушень.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.

Засуджений ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, захисник не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності засудженого.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правові наслідки скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання передбачені ст. 78 КК України та ст. 165 КВК України.

Зокрема, у цих нормах визначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. (Розділ 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом МЮУ №272/5 від 29 січня 2019 року).

Водночас, у п. 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом МЮУ №272/5 від 29 січня 2019 року, зазначено, що у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами покарання" роз`яснив, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог закону та роз`яснень ПВСУ судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали дотримано в не повному обсязі та висновки суду про наявність законних підстав для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням з направленням його для відбування покарання за обставин, вказаних в поданні органу пробації та ухвалі суду, є необгрунтованими.

Як слідує з матеріалів провадження та встановлено судом першої інстанції вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року ОСОБА_8 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з подальшим звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2022 рокунабрав законної сили 04 липня 2022 року.

Згідно копії підписки, яка міститься в матеріалах провадження, ОСОБА_8 16 вересня 2022 року було роз`яснено його обов`язки відповідно до вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року, про що останній поставив свій підпис.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 16 вересня 2022 року засудженого ОСОБА_8 було зобов`язано з`являтися до Заводського районного відділу і визначено йому дні явки: другий понеділок кожного місяця. З вказаною постановою засуджений ОСОБА_8 був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис на постанові.

Згідно наявної у матеріалах провадження копії листка реєстрації ОСОБА_8 допустив одну неявку на реєстрацію до органу пробації, а саме 11 грудня 2023 року.

При цьому встановлено, що допустивши вказану неявку на реєстрацію ОСОБА_8 14 грудня 2023 року з`явився до органу пробації та надав письмові пояснення, в яких вказав про причини неявки.

Так, відповідно до пояснень засудженого від 14 грудня 2023 року, останній пояснив, що він не з`явився на реєстрацію 11 грудня 2023 року у зв`язку з тим, що забув, в подальшому зобов`язується з`являтись до органу пробації у встановлений йому графік.

14 грудня 2023 року відносно засудженого були винесені попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, про ознайомлення з якими засуджений поставив свій підпис.

На переконання апеляційного суду, лише одна неявка засудженого за весь час іспитового строку, а це в період часу з 16 вересня 2022 року (постановка на облік) по 17 січня 2024 року (звернення з поданням до суду), тобто приблизно рік та 4 місяці, не носить системного характеру та не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що суд, виносячи оскаржуване судове рішення, також врахував і той факт, що засуджений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до довідок Кам?янського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області в період строку випробування ОСОБА_8 тричі притягувався до адміністративної відповідальності, а саме:

02 липня 2022 року відносно нього працівниками Кам?янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області був складений адміністративний протокол за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

29 січня 2023 року відносно нього працівниками Кам?янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області був складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

20 лютого 2023 року відносно нього працівниками Кам?янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області був складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З викладеного слідує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_8 вчинив 02 липня 2022 року, тобто до набрання законної сили вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року, яким йомувизначено іспитовий строк, та до взяття на облік до органу пробації.

При цьому апеляційний суд враховує, що наявність цих адміністративних правопорушень, вчинених зі значним проміжком часу, у розумінні положень Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом МЮУ №272/5 від 29 січня 2019 року, не свідчить про систематичність вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення, та про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд приходить до висновку, що наведені у клопотанні органу пробації мотиви не дають суду правових підстав, передбачених ст. 78 КК України та ст. 165 КВК України, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання.

А тому, проаналізувавши вказані вище норми закону та встановлені обставини, апеляційний суд дійшла висновку, що наведені у поданні органу пробації підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання і, які суд першої інстанції взяв до уваги, не є тими, які фактично в даний час дають підстави дійти висновку про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення та відповідно для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно нього.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до необгрунтованого висновку про наявність законних підстав для задоволення подання органу пробації.

Таким чином, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні подання органу пробації, як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 лютого 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання Заводського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4