ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6735/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/132/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.345 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 01 січня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно з п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з вироком, згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів відносяться - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій, зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. При цьому, згідно із ч.10 ст.62 цього ж Закону, поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

Так, 25 квітня 2022 року о 20 год. 00 хв. поліцейський роти №3 УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_10 спільно із поліцейським УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_12 заступили на чергування у складі екіпажу «Юпітер 107» у форменому одязі із спецзасобами та табельною вогнепальною зброєю.

26 квітня 2022 року близько 01 год. 20 хв. у телефонному режимі надійшло повідомлення від екіпажу «Юпітер 105» про те, що їм потрібна допомога, оскільки останніми на АДРЕСА_2 було здійснено зупинку транспортирного засобу марки «Ауді», моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого перебував із явними ознаками алкогольного сп`яніння. А тому, враховуючи обставини даної події, з метою проведення тесту водію транспортного засобу марки «Ауді», моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 , на визначання ступеню алкогольного сп`яніння за допомогою Alkotest 6820 ARHS-0295, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 попрямували на допомогу екіпажу «Юпітер 105».

Прибувши за вказаною адресою, а саме на АДРЕСА_2 , останніми було виявлено працівників екіпажу «Юпітер 105», а саме інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_13 та поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_14 , водія транспортного засобу «Ауді», моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_15 , а також пасажира даного транспортного засобу ОСОБА_7 .

Надалі, під час складання матеріалів відносно ОСОБА_15 , ОСОБА_7 вийшов із салону автомобіля «Ауді», моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 , та почав поводити себе агресивно, лаятися у сторону працівників поліції нецензурною лайкою, у грубому та зухвалому тоні почав вимагати пояснень щодо зупинки транспортного засобу. На законні вимоги припинити свою протиправну поведінку, ОСОБА_7 не реагував та почав скорочувати відстань до працівників поліції. Після чого підійшов до поліцейського роти № 3 УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_10 та почав лаятися у його сторону нецензурною лайкою, у зв`язку з чим ОСОБА_10 прийняв рішення про обмеження доступу ОСОБА_7 до місця вчинення адміністративного правопорушення, а саме відвів останнього у сторону.

Перебуваючи неподалік місця складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_15 , а саме на бульв. Д. Галицького у м. Тернополі поблизу будинку № 5, близько 01 год. 20 хв. ОСОБА_7 почав шарпати працівника поліції за формений одяг, на законні вимоги припинити протиправні дії не реагував, а тому ОСОБА_10 зловив останнього правою рукою за комір куртки, а лівою за руку ОСОБА_7 з метою припинення його протиправної поведінки, та в цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_10 , який є працівником правоохоронного органу, тілесних ушкоджень, під час виконання ним службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 26 квітня 2022 року близько 01 год. 20 хв., перебуваючи на бульв. Д. Галицького у м. Тернополі неподалік буд. № 5, ОСОБА_7 , будучи повернутий обличчям до поліцейського роти № 3 УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_10 , завів свою праву руку у замок із лівою рукою потерпілого, та почав загинати пальці лівої руки ОСОБА_10 . вгору, після чого ОСОБА_7 ще більше надавив на фаланги пальців лівої руки поліцейського, до характерного звуку крепітації, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому проксимальної фаланги IV пальця лівої кисті, які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_7 порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість поліцейського Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_10 під час виконання ним своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 1993 року із відповідними змінами.

За таких обставин, вказаними діями неповнолітній ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 просить вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 січня 2024 року скасувати та закрити кримінальне провадження.

Свої вимоги мотивує тим, що покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 є суперечливими та не відповідають обставинам даної події, зафіксованої на DVD-R диску, що містить відеозапис від 25.04.2022 року. З даного відеозапису вбачається що:

не зафіксовано те, що ОСОБА_7 чинив опір працівнику поліції;

зафіксовано і не заперечується показаннями свідків-поліцейських, що ОСОБА_10 застосовував до ОСОБА_7 фізичну силу, відвів його до дерева, що знаходилося в 6 метрах від них;

на відео чітко двічі прослуховуються слова ОСОБА_7 , а не ОСОБА_10 «Що ви робите, відпустіть»;

відео, яким зафіксовано всю розмову, яка відбувалася між Місюрою і Бурчаком, відсутні записи слів Місюри, які нібито говорив він і «чули» свідки, що він просив ОСОБА_17 його відпустити.

Також вважає, що зібрані докази сторони обвинувачення стосуються лише доведення факту наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 у вигляді закритого уламкового перелому проксимальної фаланги ІV пальця лівої кисті руки, які він міг отримати від власних дій.

Також вказує, що не доведено жодним доказом нанесення ОСОБА_7 умисних легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , який є працівником правоохоронного у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а тому в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.345 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та доводи його захисника і законного представника, які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора та потерпілого, які заперечили проти доводів сторони захисту і просили залишити вирок без змін, повторно дослідивши обставини провадження в межах клопотання сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції з`ясував наступне.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно апеляційної скарги та пояснень захисника і обвинуваченого під час апеляційного розгляду, вони не заперечують встановлених судом першої інстанції в частині того, що 26 квітня 2022 року близько 01 год. 20 хв. на бульв. Д.Галицького, 5 у м. Тернополі під час складання працівниками поліції матеріалів відносно ОСОБА_15 , ОСОБА_7 вийшов із салону автомобіля «Ауді», моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 , та почав поводити себе агресивно, відносно працівників поліції, на законні вимоги припинити свою протиправну поведінку не реагував та підійшов до поліцейського роти № 3 УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_10 , у зв`язку з чим ОСОБА_10 відвів його у сторону, зловивши ОСОБА_7 правою рукою за комір куртки, а лівою за руку. В подальшому у поліцейського ОСОБА_10 встановлено тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому проксимальної фаланги IV пальця лівої кисті, які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Суть доводів сторони захисту полягає в тому, що зазначені тілесні ушкодження ОСОБА_10 міг отримати від власних дій, а в ході судового розгляду не було доведено саме умисне заподіяння ОСОБА_7 . таких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , з виконанням ним службових обов`язків.

Аналізуючи вказані доводи апеляційної скарги колегія суддів прийшла до висновку, що вони аналогічні показанням обвинуваченого під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції, який належним чином проаналізував таку позицію сторони захисту і обґрунтовано відхилив її з наведенням достатніх і переконливих мотивів такого рішення, з якими погоджується і апеляційний суд.

Так, у вироку правильно вказано, що наданні свідком ОСОБА_14 безпосередньо у судовому засіданні показання, які узгоджуються з усіма іншими дослідженими судом доказами у даному кримінальному провадженні, підтверджують те, що потерпілий ОСОБА_10 крикнув до ОСОБА_7 про те, що йому боляче та щоб він відпустив його руку, після чого вказаний свідок почув характерний звук хрусту, що, на переконання суду, свідчить про свідоме заподіяння неповнолітнім обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, а тому підтверджує наявність в діях неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 умислу, спрямованого на заподіяння працівникові поліції ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, та в свою чергу виключає в його діях ознаки злочинної самовпевненості або злочинної недбалості, оскільки обвинувачений спершу проігнорував прохання потерпілого відпустити його руку, вже після чого слідував відповідний хруст.

При цьому, в ході судового розгляду в суді першої інстанції не встановлено і в апеляційній скарзі стороною захисту не наведено жодних відомостей, які би давали обґрунтовані підстави вважати, що допитаний під присягою свідок ОСОБА_14 обмовив неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що дані відеозапису нагрудної камери одного з працівників поліції (відеозапис «472631 26/04/2022 01:37:19 PR 0172576 33%») не підтверджують показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 в частині того, що потерпілий ОСОБА_10 просив його відпустити не є підставою для відхилення показань свідків з огляду на те, що як зазначає сам захисник події між обвинуваченим і потерпілим відбувались на відстані близько шести метрів від працівника поліції, нагрудна камера якого здійснила вказаний захисником відеозапис. Повторно дослідивши вказаний відеозапис в ході апеляційного розгляду колегія суддів приходить до переконання, що сам по собі факт, що вказаний технічний пристрій не містить якісної фіксації слів потерпілого на такій відстані не спростовує показання свідків про обставини, які вони сприймали безпосередньо на місці події і про які повідомили під час перехресного допиту в судовому засіданні під присягою.

Крім того, обставини повідомлені вказаними свідками-працівниками поліції, узгоджуються з наведеними у вироку показаннями свідка ОСОБА_15 , зміст яких в апеляційній скарзі не заперечується. Вказаний свідок підтвердив, зокрема те, що працівники поліції зупинили автомобіль під його керуванням, в якому також перебував і обвинувачений ОСОБА_7 . Під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення поліцейський ОСОБА_10 . відвів обвинуваченого ОСОБА_7 у сторону і він, свідок, через деякий час чув прохання ОСОБА_10 , адресоване, ймовірно, до ОСОБА_7 , відпустити його руку. Надалі, працівник поліції ОСОБА_10 відійшов від ОСОБА_7 та повідомив, що останній зламав йому палець.

Наведені обставини в сукупності підтверджують правильність наведених в оскарженому вироку висновків суду першої інстанції про доведеність умислу обвинуваченого на спричинення працівнику поліції тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

Крім наведеного, оцінюючи доводи захисника про відсутність у обвинуваченого умислу на вчинення інкримінованого йому правопорушення апеляційний суд враховує сукупність всіх обставин вчинення діяння, зокрема поведінку винного до і після злочину, а також спосіб вчинення злочину.

З обставин даного провадження вбачається, що перед заподіянням тілесних ушкоджень працівнику поліції на місці зупинки автомобіля «Audi A6» під керуванням водія ОСОБА_15 в АДРЕСА_2 , пасажир вказаного автомобіля - обвинувачений ОСОБА_7 поводив себе агресивно і висловлювався на адресу працівників поліції нецензурною лайкою, цинічно з явною неповагою висміював працівників поліції, які перебували на місці події у форменому одязі, поводив себе з явною зухвалістю, заважав виконувати службові обов`язки, перешкоджав їх діяльності з оформлення адмінматеріалів відносно водія ОСОБА_15 і на неодноразово висловлені законні вимоги припинити правопорушення обвинувачений ОСОБА_7 не реагував, а продовжував свою протиправну поведінку.

З висновків судово-медичних експертиз, які детально проаналізовані у вироку, видно, що уламковий перелом середньої третини тіла проксимальної фаланги IV пальця лівої кисті у потерпілого є наслідком травмуючої дії тупого предмета і за механізмом утворення характерний для деформації кручення (скручування), що підтверджується його морфологічними властивостями - гвинтоподібний перелом з наявністю спіральної і поздовжніх тріщин. Утворення такого перелому пальця не виключається за обставин, що вказані потерпілим під час проведення слідчого експерименту 21.09.2022р., а саме що після того як він (потерпілий) послабив хват руки та хотів відпустити руку ОСОБА_7 то відчув як останній почав міцніше стискати його пальці та посилювати хват руки, внаслідок чого почувся характерний звук хрусту, і лише після цього обвинувачений ОСОБА_7 відпустив його руку.

Безпосередньо після заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень обвинувачений ОСОБА_7 йшов слідом за потерпілим і ствердно вигукував, що він зламав палець працівнику поліції, а в подальшому продовжував поводитися агресивно відносно інших присутніх на місці події працівників поліції.

Наведені обставини щодо поведінки обвинуваченого до та після вчинення злочину в сукупності з показаннями потерпілого і судово-медичними даними щодо механізму заподіяння йому тілесних ушкоджень, підтверджуються детально проаналізованими в оскарженому вироку доказами, в тому числі об`єктивними даними відеозаписів нагрудних камер працівників поліції, і на переконання апеляційного суду беззаперечно доводять наявність умислу обвинуваченого на заподіяння працівнику поліції тілесних ушкоджень саме у зв`язку з виконанням останнім службових обов`язків.

Також, зазначені обставини та встановлена в ході судового розгляду хронологія розвитку подій, а саме, що зважаючи на агресивну поведінку обвинуваченого потерпілий із застосуванням примусу відвів його від місця оформлення адмінматеріалів на відстань, яку вважав необхідною і відпустив, а в цей момент обвинувачений застосував силу, що призвело до перелому пальця потерпілого, за механізмом утворення характерного для деформації кручення, - повністю спростовують доводи захисника про те, що дії обвинуваченого були спрямовані виключно на запобігання небезпеці для свого життя і здоров`я.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо кваліфікації дій обвинуваченого, не виявлено, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 січня 2024 року відносно ОСОБА_11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути подана шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді