Провадження №11-сс/801/385/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали кримінального провадження № 0000014 внесеного до ЄРДР 03.01.2024, за клопотанням старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Немирів, Вінницького району, Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2024 про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_9 , тобто до 21 години 25 хвилин 01 липня 2024 року, в межах строку досудового розслідування, -

встановив:

ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_9 тобто до 21 години 25 хвилин 01 липня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2024 скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник посилається на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, які давали б достатні підстав слідчому судді вважати, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Також зазначає, що ОСОБА_9 є учасником бойових дій, має постійне ісц3е проживання, мешкає разом із матір`ю, за якою здійснює догляд. Підозрюваний добровільно з`явився до органу досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно матеріалів провадження, Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 внесеного до ЄРДР 03.01.2024, за підозрою за ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, досудовим розслідуванням встановлено наступне.

ОСОБА_9 призваний на військову службу за мобілізацією.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 05.05.2023 № 125 капітана ОСОБА_9 призначено на посаду офіцера резерву 10 запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022, строк дії якого продовжено по теперішній час.

Капітан ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), а також у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Згідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України офіцер резерву 10 запасної роти військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_9 учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 27.10.2022 о 08:00 капітан ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним по мобілізації, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без поважних причин, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .

31.10.2022, капітан ОСОБА_9 був госпіталізований до КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому, капітан ОСОБА_9 у період з 31.10.2022 по 15.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», за вказаною адресою, однак 15.11.2022 вирішив самовільно залишити даний лікувальний заклад, у зв`язку з чим був виписаний з лікувального закладу 15.11.2022.

З урахування викладеного, капітан ОСОБА_9 був зобов`язаний 16.11.2022 прибути до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .

Водночас, 16.11.2022 у капітана ОСОБА_9 , виник злочинний умисел тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, шляхом нез`явлення вчасно без поважних причин з лікувального закладу до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , де він проходить військову службу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, капітан ОСОБА_9 в порушення вищевказаних нормативно - правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, 16.11.2022 не з`явився вчасно без поважних причин з лікувального закладу - КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» на службу, до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , по 03.05.2024 коли добровільно прибув до органу досудового розслідування, чим фактично припинив вчинення кримінального правопорушення.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 , який тимчасово дислокується у АДРЕСА_4 , капітан ОСОБА_9 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами вказаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби не повідомляв, та проводив час на власний розсуд.

ОСОБА_9 , не зважаючи на відкриту збройну агресії росії, нехтуючи присягою, демонструючи неповагу до держави та інших військовослужбовців, які захищають незалежність, територіальну цілісність та суверенітет України, здійснив ганебний вчинок, що призводить до підриву бойової готовності Збройних Сил України, що полягає в неукомплектованості підрозділів особовим складом та, відповідно, знижені його бойового вишколу і злагодженості; підриві у військовослужбовців віри у верховенство закону, статутів Збройних Сил України, міцність військової дисципліни і устоїв справедливості в Збройних Силах України.

З огляду на вищеописані обставини, а також беручи до уваги наявність здобутих доказів, які в сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, 03.05.2024 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у нез`явленні вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу, вчинене в умовах воєнного стану.

03.05.2024 ОСОБА_9 в порядку ст. 615 КПК України затримано.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за який останній може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку (з яким погоджується колегія суддів) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, про наявність, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків та про необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, й неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Так, необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею підставно мотивовано тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з метою унеможливити переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, продовження вчинення кримінальних правопорушень чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, чинення тиску на свідків у кримінальному провадженні, враховуючи процесуальну поведінку підозрюваного та обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою .

Колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405,407,408,429КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч.1 цієї статті.

Наведені вище дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, а також доводять, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання наявним ризикам.

Доводи захисника про те, що підозрюваний має постійне місце проживання в Україні, є учасником бойових дій, мешкає із матір`ю, за якою необхідний догляд, як на підстави можливості відмовити слідчому в задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу, в даному випадку є недостатніми, з огляду на продовження військової агресії з боку російської федерації щодо України.

Правових підстав для скасування ухвали слідчого судді та ухвалення нової про обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу (як про це просить сторона захисту), колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_9 тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Апеляційна скарга не містять наведених правових підстав для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2024 про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_9 , тобто до до 21 години 25 хвилин 01 липня 2024 року, в межах строку досудового розслідування, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4