Справа №463/4780/24
Провадження №1-кс/463/4498/24
У Х В А Л А

11 червня 2024 року суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000089 від 23 лютого 2024 року, -

в с т а н о в и в :

в провадження слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 перебуває на розгляді скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000089 від 23 лютого 2024 року.

Скаржник ОСОБА_3 подав до суду повторно заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , яку мотивує тим, що на його думку слідчий суддя ОСОБА_4 всупереч його неодноразовим наполяганням щодо необхідності дотримання слідчим суддею належної правової процедури проведення судових засідань під час досудового розслідування кримінального провадження №0000089 від 23 лютого 2024 року, знову і в черговий раз не забезпечив дотримання застосування до нього, як до учасника кримінального провадження належної правової процедури, оскільки:

-Не проголосив короткої суті скарги у справі;

-Із запізненням розпочав судовий розгляд;

-Не пояснив причини затримання судового засідання 10.06.2024;

-Не забезпечив повідомлення про неявку слідчого і причин;

-Не проголосив короткої суті заяви №1 від 10.06.2024.

Судове засідання призначено на 11.06.2024 на 09:45 год.

ОСОБА_3 10.06.2024 подано заяву про відкладення судового засідання та здійснення його повторного виклику з метою підготовки письмових звернень та забезпечення можливості прибуття в судове засідання.

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відкладення судового засідання, з наступних мотивів.

Як вбачається із матеріалів справи, вказаний відвід заявлено слідчому судді ОСОБА_4 під час розгляду скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000089 від 23 лютого 2024 року.

Відповідно до ч.2 ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Вказана скарга ОСОБА_3 поступила в провадження слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова 30 травня 2024 року, тобто на даний момент визначені законом строки її розгляду закінчились. Однак до моменту вирішення заяви про відвід судовий розгляд скарги не відновиться.

Крім того, згідно положень параграфу 6 глави 3 розділу 1 КПК України, явка учасників процесу на розгляд заяви про відвід не є обов`язковою.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Отже, виходячи з наведених положень, враховуючи встановлені КПК України строки розгляду скарги слідчим суддею, підстав для відкладення розгляду заяви або обставин які зумовлюють неможливість проведення такого розгляду не встановлено.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід; за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. За змістом ч.2 ст.75 КПК України у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім цього, положеннями ст.76 КПК України передбачено випадки, за яких не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні. Так, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Також суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Крім цього, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. У свою чергу, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Таким чином, процесуальний закон визначає вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя, а також суддя підлягає відводу.

При цьому, суддя враховує, що відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен містити відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу. Для встановлення наявності ознак необ`єктивності мають бути викладені такі доводи, які обґрунтовано підтвердять сумнів в неупередженості слідчого судді, вкажуть на наявність суб`єктивного або об`єктивного критерію.

Так, у справі Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» Європейським судом з прав людини зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі чи навпаки. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Стосовно об`єктивного критерію безсторонності у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07) Європейський суд з прав людини констатував, що об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною.

Попри це, заявлений ОСОБА_3 відвід не містить належних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , що передбачені ст.ст.75, 76 КПК України, а зводиться до незгоди заявника із порядком проведення судового засідання слідчим суддею.

Водночас, в ході розглядузаяви про відвід встановлено, що мотиви заявника щодо упередженого ставлення слідчого судді, ґрунтуються виключно на суб`єктивній думці самого заявника, яка фактично пов`язана з його припущеннями та непогодженнями з процесуальними рішеннями слідчого судді. Однак, такі доводи не можуть бути беззаперечною законною підставою для усунення слідчого судді від участі у розгляді справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Виходячи з вищенаведеного, приходжу до висновку, що доводи заявника наведені у заяві про відвід ґрунтуються виключно на припущеннях і його суб`єктивній думці, яка ґрунтується на непогодженні з процесуальними рішеннями та діями слідчого судді, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а факти які встановлюють упередженість слідчого судді в ході розгляду заяви не знайшли свого підтвердження. Таким чином, такі доводи не можуть бути беззаперечною та законною підставою для усунення слідчого судді від участі у розгляді справи.

Отже, обставин, які передбачені ст. 75,76 КПК України та які б унеможливлювали участь слідчого судді у розгляду цієї справи, в ході розгляду заяви про відвід не встановлено.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст.75, 80, 81 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000089 від 23 лютого 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1