справа № 361/6816/23
провадження № 1-кп/361/631/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000403 від 09.02.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1, 3 ст. 321 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

09.05.2024 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1, 3 ст. 321 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, висловившись про його обґрунтованість та просив задовольнити його, з підстав викладених у ньому.

В обґрунтування необхідності продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою органом досудового розслідування покладається наявність ризиків передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, а також можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки йому мають змогу допомагати батьки.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала щодо клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила суд обрати цілодобовий домашній арешт, оскільки мати обвинуваченого зможе забезпечувати останнього.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містять достатню кількість даних, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. ч. 1, 3 ст. 321 КК України, яке відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Судом у кримінальному провадженні встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених пунктами 1,3, 5 частини 1 статті 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання його спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, а також запобігання можливості обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення.

При продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує обставини, які визначені статтею 178 КПК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, а також те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. При встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідків, експертів суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Отже існує ймовірність того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного. Крім того, обвинувачений не має постійного джерела заробітку, офіційно не працевлаштований, тому може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Із наведених вище підстав, суд вважає, що інші менш суворі запобіжні заходи (особисте зобов`язання, порука, домашній арешт) не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому вказані обставини дають всі підстави вважати, що у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ані ж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України та не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстав для застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, ані ж тримання під вартою не має.

Доказів, які б підтвердили неможливість продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за станом здоров`я чи з інших підстав такого запобіжного заходу, як тримання під вартою стороною захисту - не надано, а судом не встановлено.

Суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є виправданим та необхідним та приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме по 07.07.2024 року включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Залишити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, визначений ухвалою суду від 01.02.2024, права та обов`язки визначені ухвалою суду від 11.10.2023.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 10.05.2024.

Суддя ОСОБА_6