Справа № 495/3412/24
№ провадження 1-кс/495/889/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 16.04.2024 року надійшло клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503 від 14.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

14.04.2024 року до чергової частини відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 відбулась пожежа в результаті якої пошкоджено нежитлову двоповерхову будівлю площею 250 кв. Загиблі та травмовані відсутні.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , пояснив, що, 14.04.2024 року до нього зателефонував охоронець бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована за адресою: курорт « АДРЕСА_1 , яка належить потерпілому на праві власності, та повідомив, що на базі відпочинку сталася пожежа, осередком якої був контейнер з дровами, які зберігались для опалювального періоду взимку, під час горіння вказаного контейнеру вогнище перекинулось на підсобне приміщення, та двоповерхову будівлю, що розташована поруч, внаслідок чого вогнем було знищено значну кількість майна, що належить потерпілому.

При проведенні невідкладних слідчих дій, з метою врятування від знищення майна, яке підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або є предметом кримінального правопорушення, 14.04.2024 у період з 16:40 годин по 18:30 годин першочергово проводився огляд місця події, а саме бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована за адресою: курорт « АДРЕСА_1 . В ході проведення якого було виявлено пожежне сміття, яке було вилучено та поміщено до сейф-пакетів №7327467, №7327468, № PSP 3128478, №7327469.

Беручи до уваги вищевказане, з метою належного збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, необхідності проведення відповідних судових експертиз, враховуючи значимість вказаних речей, для кримінального провадження, слідчий просив накласти арешт на пожежне сміття, яке було вилучено та поміщено до сейф-пакетів №7327467, №7327468, № PSP 3128478, №7327469

Позиції сторін.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву у якій просив клопотання розглядати за його відсутності.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Мотивація суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000503 від 14.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна;4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим відділом здійснюється досудове розслідування за фактом порушення встановлених законодавством вимог пожежної або техногенної безпеки, якщо воно спричинило виникнення пожежі або аварії, якою заподіяно шкоду здоров`ю людей або майнову шкоду у великому розмірі.

З метою виявлення та фіксації відомостей, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення 14.04.2024 у період з 16:40 годин по 18:30 годин першочергово проводився огляд місця події, а саме бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована за адресою: курорт « АДРЕСА_1 в ході проведення якого було виявлено пожежне сміття, котре вилучено та поміщено до сейф-пакетів №7327467, №7327468, № PSP 3128478, №7327469.

Постановою слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області вказане майно на підставі положень п.8 ч.2 ст.40, ч.1 ст.98, ч.2 ст. 100, ч.3 ст. 110 КПК України визнано речовим доказом.

В ході дослідження клопотання не встановлено як саме зазначене майно співвідноситься із завданням арешту майна, тобто запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Зазначені у клопотанні слідчим предмети є об`єктом слідової інформації, які у встановленому ст. 98 КПК України визнані речовими доказами та зберігаються у передбаченому чинним законодавством порядку.

Слідчий суддя зазначає, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження 0000503 вказане майно є тимчасово вилученим. Так згідно положень ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Враховуючи те,що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, не врахував ймовірний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Таким чином, оскільки один згорток з фольги, який містить рослинну речовину у подрібненому стані зовні схожу на наркотичну був вилучений під час процесуальної дії, яка потребувала попереднього дозволу суду, без такого дозволу, то за такої ситуації дане майно не зможе бути використане як доказ в даному кримінальному провадженні, а тому підстав для арешту даного майна немає.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503 від 14.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1