Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1349/2024 Справа № 641/3895/24
УХВАЛА
14 червня 2024 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання.
Досудовим розслідування встановлено, що 09.06.2024 року о 14:15 год. на станції «Південний вокзал» КП «Харківський метрополітен» виявлено військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на посаді стрільця у званні молодший сержант, у якого виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з підривачем типу УЗРГМ та патрони калібру 5.45х39 у кількості 29 штук, які останній зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.
09.06.2024 року в ході огляду місця події на станції "Південний вокзал" КП "Харківський метрополітен" було виявлено та в подальшому вилучено: корпус ручної осколкової гранати Ф-1, із маркуванням: 77, поміщений до сейф- пакету № PSP1262355 з особистими підписами усіх учасників процесу та пояснювальними написами; підривач типу УЗРГМ до ручних осколкових гранат з маркуванням: «56 -77 УЗРГМ 583», поміщений до сейф-пакету № PSP1262353 з особистими підписами усіх учасників процесу та пояснювальними написами; набої калібру 5.45 до АК із маркуваннями: «17…88» - 20 шт., «3…84» - 1 шт., «270… 92» - 1 шт., «270…91» - 1 шт., «270…81» - 1 шт., «539…89» - 2 шт., «17…82» - 3 шт., усього 29 штук, поміщені до сейф-пакету № INZ1090054 з особистими підписами усіх учасників процесу та пояснювальними написами.
Враховуючи те, що тимчасово вилучене майно може зберігати сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів.
Прокурор у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі.
Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, матеріали справи містять заяву у якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутність, у вирішенні клопотання прокурора покладався на розсуд суду.
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно із вимогами ч. 4 ст.107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи, дійшов наступного висновку.
Згідно даних протоколу огляду місця події від 09.06.2024 року за результатами проведення вказаної слідчої дії було виявлено та вилучено майно: корпус ручної осколкової гранати Ф-1, із маркуванням: 77, поміщений до сейф- пакету № PSP1262355 з особистими підписами усіх учасників процесу та пояснювальними написами; підривач типу УЗРГМ до ручних осколкових гранат з маркуванням: «56 -77 УЗРГМ 583», поміщений до сейф-пакету № PSP1262353 з особистими підписами усіх учасників процесу та пояснювальними написами; набої калібру 5.45 до АК із маркуваннями: «17…88» - 20 шт., «3…84» - 1 шт., «270… 92» - 1 шт., «270…91» - 1 шт., «270…81» - 1 шт., «539…89» - 2 шт., «17…82» - 3 шт., усього 29 штук, поміщені до сейф-пакету № INZ1090054 з особистими підписами усіх учасників процесу та пояснювальними написами.
Постановою слідчого СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області від 09.06.2024 року вилучені під час огляду місця події предмети визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту вказаного майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи можливість використання вказаного майна як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна.
Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 372, 395 КПК України,
ПОСТАНОВИВ :
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: корпус ручної осколкової гранати Ф-1, із маркуванням: 77; підривач типу УЗРГМ до ручних осколкових гранат з маркуванням: «56 -77 УЗРГМ 583»; набої калібру 5.45 до АК із маркуваннями: «17…88» - 20 шт., «3…84» - 1 шт., «270… 92» - 1 шт., «270…91» - 1 шт., «270…81» - 1 шт., «539…89» - 2 шт., «17…82» - 3 шт., усього 29 штук, які було виявлено та вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду місця події 09.06.2024 року на станції «Південний вокзал» КП «Харківський метрополітен».
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1