справа № 361/4199/24
провадження № 1-кп/361/915/24
ВИРОК

Іменем України

09 липня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000950 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Київ, освіта вища, ФОП, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2012 р.н. та 2017 р.н., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000950 , у відповідності до якого слідує, що 04 квітня 2024 року у період часу з о 18 год. 30 хв. по 18 год 41 хв. поблизу буд. АДРЕСА_3 ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою не складання адміністративних матеріалів відносно останньої для уникнення адміністративної відповідальності, висловлювала пропозиції про надання неправомірної вигоди інспектору відділу реагування патрульної поліції Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 та інспектору відділу реагування патрульної поліції Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 .

В подальшому, з метою реалізації вищезазначених дій, спрямованих на виконання пропозиції та фактично надання службовій особі неправомірної вигоди, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою вирішення питання щодо уникнення адміністративної відповідальності, не звертаючи увагу на попередження поліцейських про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, 04 квітня 2024 року о 18 год. 42 хв. перебуваючи поблизу водійських дверцят службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак « НОМЕР_1 » на синьому фоні, який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , надала неправомірну вигоду інспектору відділу реагування патрульної поліції Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 у вигляді грошових коштів у сумі 50 Євро, (що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 04.04.2024 становить 2 113,215 гривень, поклавши їх між ніг інспектору відділу реагування патрульної поліції Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , коли той знаходився на водійському сидінні службового автомобіля. Інспектор ВРПП Броварського РУП ОСОБА_7 відмовився від отримання неправомірної вигоди, а про вказаний факт повідомив на службу 102 ГУНП в Київській області та викликав слідчо-оперативну групу Броварського РУП ГУНП в Київській області.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

29 квітня 2024 року між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю її захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1100 (однієї тисячі сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700 (вісімнадцять тисячі сімсот) гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України визнала повністю та пояснила, що дійсно вчинила інкриміноване кримінальне правопорушення, зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті відповідно до угоди зобов`язання та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 прохала суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор підтримав укладену угоду про визнання винуватості та прохав її затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину).

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладені угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України та вимогам Кримінального Кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в їх затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану та вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні узгодженого сторонами покарання суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю її захисника адвоката ОСОБА_5 та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами виду та розміру покарання.

Вирішуючи питання про долю речових доказів суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 96-1 Кримінального кодексу України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Пунктом 4 частини 1 статті 96-2 Кримінального кодексу України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно пункту 1 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому: 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Відповідно до вимог ст. 96-1 КК України та ч.9 ст. 100 КПК України, суд вважає необхідним застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави грошові кошти в сумі 50 (п`ятдесят євро), які визнані речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29 квітня 2024 року про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000950, укладену між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю її захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити їй узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 1100 (однієї тисячі сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень.

Відповідно до статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до речових доказів, а саме: грошових коштів в сумі 50 (п`ятдесят євро) 1 купюра, які передані до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Київській області, обернувши в дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 50 (п`ятдесят євро) 1 купюра, які передані до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Київській області, звернути в дохід держави»;

-DVD-R диски без маркування, на яких містяться відеозаписи із нагрудної бодікамери працівників поліції, після набрання вироком чинності, залишити в матеріалах кримінального провадження №0000950.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1