справа № 619/2258/24
провадження № 1-кп/619/240/24
ВИРОК

іменем України

26 червня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження № 0000103 від 09.04.2023 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: останній раз за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, -

за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні встановлено, 24.02.2022 згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого 24.02.2022 Верховною Радою України (№ 2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.

По території Дергачівської ОТГ проходить контактна мережа, в тому числі, дільниця «з.п. ГРАНИ ПІДГОРОДНЯ», складовим елементом якої є дріт марки «ПБСМ-70» - провід біметалевий сталемідний, перерізом 70 мм.

Внаслідок військової агресії рф проти України, контактна мережа, й зокрема, дроти марки «ПБСМ-70» у смт Козача Лопань Харківського району Харківської області знаходяться без напруги й на деяких ділянках пошкоджені, внаслідок чого у вільному доступі звисають з опор до землі.

Так, приймаючи до уваги вказані вище обставини, ОСОБА_4 29.01.2024, перебуваючи поблизу залізничної станції «Козача Лопань», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, маючи не зняту та не погашену судимість, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність, суспільну небезпечність та кримінально-протиправні наслідки своїх дій, свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, звернув свою увагу на контактну підвіску залізної дороги, з якої звисали пошкоджені внаслідок обстрілів металеві дроти, що слугували для передачі електричної енергії, та, реалізуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, використовуючи заздалегідь підготовлене та невстановлене в ході слідства знаряддя, відокремив 9,47 метри дроту марки «ПБСМ-70» - провід біметалевий сталемідний, перерізом 70 мм, який на праві власності належить Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» (), поклав до сумки та зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріального збитку на суму 688,28 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини викладені вище.

Вказав суду, що 29.01.2024, перебуваючи поблизу залізничної станції «Козача Лопань», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , звернув свою увагу на контактну підвіску залізної дороги, з якої звисали пошкоджені внаслідок обстрілів металеві дроти, що слугували для передачі електричної енергії, та використовуючи заздалегідь підготовлене знаряддя, відокремив 9,47 метри дроту поклав до сумки та зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Кається в скоєному. Цивільний позов визнав повністю.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Відповідно до змісту ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання винуватого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, скоїв злочини в період іспитового строку, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, правильну оцінку скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті КК України.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до набрання вироку законної сили, залишити незмінною тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Цивільний позов АТ «Укрзалізниця» про стягнення з ОСОБА_4 матеріальних збитків в сумі 688 грн. 28 коп. - задовольнити.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374,376,395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання - 5/п`ять/ років позбавлення волі;

На підставі ст.71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2023 року та остаточно призначити покарання 5 /п`ять/ років 1 /один/ місяць позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 26.03.2024.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили, залишити незмінною тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» матеріальну шкоду у розмірі 688,28 грн (шістсот вісімдесят вісім гривень 28 копійок).

Речові докази, а саме: клітчаста полімерна сумка з багатожильним металевим металевим дротом жовтого кольору, діаметром 11 мм, у кількості 6 відрізків, загальною довжиною 947 см., яку опечатано паперовою біркою з роз`яснювальним написом та підписами учасників слідчої дії, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області повернути власнику АТ «Укрзалізниця».

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1