Провадження № 1-«кс»/522/2533/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Однси ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, маючого середню (спеціальну) освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, одну дитину з інвалідністю з дитинства, офіційно працевлаштованого в ТОВ «Секьюріті Груп» - охоронець, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001606 від 05.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Так, 04.12.2023 року у 08.00 годин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи охоронцем охоронюваного агентства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » заступив разом з іншими охоронцями на чергування на охоронюваній об`єкт автостанцію «Привоз» розташований по АДРЕСА_3 . Біля 23.00 години перед комендантською годиною до ОСОБА_5 , на автостанцію прийшов малознайомий чоловік, яким виявився ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який попросився переночувати у приміщенні автостанції «Привоз» до ранку, на що ОСОБА_5 погодився та пустив у приміщення автостанції «Привоз» переночувати, де ОСОБА_9 ліг спати на лавці на першому поверху. Біля 05.00 годин 06.12.2023 року один з охоронців, а саме ОСОБА_10 прокинувшись виявив відсутність скриньки з грошима благодійності та грошових коштів з чоловічого туалету, розташованого в приміщенні автостанції «Привоз», а також виявив відсутність ОСОБА_9 , який раніше спав на лавці. ОСОБА_5 разом з охоронцем ОСОБА_10 та його товаришем ОСОБА_11 усвідомлюючи, що крадіжку міг скоїти ОСОБА_9 почали його шукати та в подальшому знайшовши ОСОБА_9 біля смітникового контейнеру по АДРЕСА_3 , у стані алкогольного сп`яніння та притягли його до автостанції «Привоз», затягли в приміщення та в подальшому спустили його в підвальне (цокольне) приміщення де розташована камера зберігання, де поклали його на підлогу.

Знаходячись в підвальному приміщенні, у ОСОБА_5 який був обуреним поведінкою ОСОБА_9 виник злочинний умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, в результаті чого діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_5 , усвідомлюючи що ОСОБА_9 знаходиться у безпорадному стані лежачи на підлозі почав наносити йому удари кулаками рук, та ногами в область тулуба та живота, після чого ногою наступив на ногу ОСОБА_9 , та схопив за руку, після чого потягнув його до дверей де дверями прищемив пальці руки ОСОБА_9 . В цей час ОСОБА_5 почув з повідомлення по рації, що приїхав наряд поліції, в зв`язку з чим він перестав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , та відійшов від нього.

Далі прибувши на місце виклику поліція побачила тяжкий стан хлопця ОСОБА_9 та викликала швидку допомогу. В цей час ОСОБА_5 розповів працівникам поліції що ОСОБА_9 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце лікарі швидкої медичної допомоги погрузили ОСОБА_9 в карету швидкої допомоги та повезли до реанімаційного відділення МКЛ-9 розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , але по дорозі в лікарню ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 . ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву печінки, розриву підшлункової залози, перелому 9-го ребра, крововилив у черевну порожнину. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 стало малокрів`я внутрішніх органів.

За даним фактом СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за №0001606 від 05.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У скоєнні вказаного кримінального правопорушення, обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, українець за національністю, громадянин України, середня (спеціальна) освіта, офіційно працевлаштований в ТОВ «Секьюріті Груп» - охоронець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Так, 06.12.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке кваліфікується як умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом огляду місця події від 05.12.2023 за адресою: АДРЕСА_5 , де було виявлено та вилучено одяг потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події від 05.12.2023 за адресою: АДРЕСА_6 , в ході проведення якого було вилучено одяг підозрюваного ОСОБА_5 ;

-лікарським свідоцтвом про смерть № 3470 від 05.12.2023 відповідно до якого, причиною смерті ОСОБА_9 є закрита травма живота у вигляді розрива-розміжчення підшлункової залози та розриву печінки;

-показами свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 яка пояснила, що проходячи повз Автостанцію «Привоз» побачила двох чоловіків одягнутих у форму охоронців які несуть попід руки чоловіка який був без свідомості, так як він навіть не пересував ногами, його просто волочили по асфальту, яких вона впізнала, так як ті працюють на автостанції «Привоз»;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_12 в ході якого вона впізнала ОСОБА_5 , як особу, який наносив тілесні ушкодження потерпілому;

-показами свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 яка пояснила, що перебуваючи на робочому місці, а саме в підвальному приміщення №3, що розташоване на цокольному поверсі приміщення автостанції «Привоз», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи на своєму робочому місці, почула звуки з`ясування стосунків між особами чоловічої статі та почула удар, після чого почула ще декілька глухих ударів та звуки схожі на бійку. В цей час вона вийшла зі свого службового приміщення та побачила, як біля ніг охоронця ОСОБА_5 на спині лежав раніше не знайомий їй чоловік, який не рухався та не розмовляв, торс чоловіка був оголений;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 , в ході якого вона впізнала ОСОБА_5 , як особу, який перебував на місці вчинення кримінального правопорушення;

-показами свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 який пояснив, що 04.12.2023 року перебував у добовому чергуванні на автостанції « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». 05.12.2023 близько 04:30 до нього звернувся ОСОБА_14 та повідомив, що жінка яка працює касиром у чоловічому туалеті виявила відсутність грошових коштів. Через що він відразу зателефонував керівництву та повідомив про факт який стався та чекав наступних вказівок. Близько 07:40 години ранку він пішов в паркінг ринку «Привоз», на інструктаж. О 08:00 годині він повернувся з інструктажу на автостанцію «Привоз», а о 08:30 годині йому зателефонували та повідомили про те, що знайшли чоловіка який викрав грошові кошти, ним виявився чоловік якого напарник ОСОБА_15 пустив переночувати. Він пішов до місця де був виявлений чоловік який викрав грошові кошти, а саме до кафе «Барбарос», де на землі біля сміттєвих баків лежав чоловік, який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_10 зателефонував своєму напарнику ОСОБА_15 та попросив підійти та допомогти привести до тями п`яного чоловіка. ОСОБА_15 прийшов та почав наносити удари чоловіку який лежав на підлозі. Він наносив хаотичні удари в області голови, живота та тулубу руками та ногами. Вказаного чоловіка охоронці затягнули до підвалу, підійшовши туди він побачив як ОСОБА_15 продовжував бити чоловіка якого було виявлено навпроти кафе;

-проведенням слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 який відтворив всі відомі обставини вчинення кримінального правопорушення охоронцем ОСОБА_5 , який наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 , від яких останній в подальшому помер;

- показами свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка повідомила, що працює касиром на автостанції «Привоз». 04.12.2023 року, близько 04:30 години ранку виявила, відсутність в тумбочці грошових коштів в сумі 600 гривень. Вона одразу повідомила про це охорону. Через деякий час охоронці привели чоловіка та повідомили, що вони знайшли крадія грошових коштів. Після чого охоронці повели до підвалу чоловіка якого вони підозрювали в крадіжці грошових коштів. В цей час вона почула сильні крики чоловіка якого охорона завела до підвалу, що там відбувається, вона не бачила. Коли через деякий час вийшла, то побачила вже поліцію і чоловіка якого забирали, він лежав побитий на підлозі;

-показами свідка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який повідомив про те, що 04.12.2023 прибув до залізничного вокзалу м. Одеси, щоб поїхати потягом до м. Львів. Де зустрів раніше знайомого ОСОБА_18 , який працює охоронцем та в подальшому зустріли ще знайомого ОСОБА_15 , охоронця з автостанції « ОСОБА_19 », який дозволив йому залишитись на другому поверсі автостанції «Привоз». Прокинувшись 05.12.2023 року приблизно о 08:30 годині він почув крики, спустившись до підвалу автостанції «Привоз» побачив як ОСОБА_15 та ще один охоронець привели раніше не відомого йому чоловіка. Коли він підійшов ближче то побачив як вищевказаний чоловік лежав на спині з оголеним торсом. Та побачив сліди крові на обличчі вказаного чоловіка. Після чого він дістав напашник, щоб не залишати слідів ударів на своїх руках та тілі вказаного чоловіка, приклав вказаний напашник в області грудної клітини чоловіка, та наніс один удар, після чого переклав напашник на плече та наніс ще один удар, після чого поклав напашник в область шиї ззаду та наніс ще один удар;

-проведенням слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 який відтворив всі відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , від яких останній в подальшому помер;

-висновком експерта № 3470 від 05.12.2023-23.01.2024, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита травма живота у вигляді розрива-розміжчення підшлункової залози та розрива печінки, які супроводжувались кровотечою в черевну порожнину. Безпосередньою причиною смерті з`явився геморагічний шок;

-висновком експерта № 24 від 17.01.2024, згідно якого встановлено, що в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок ОСОБА_9 знайдена кров та цитологічним дослідженням встановлена її належність особі (особам) чоловічої статі. Що не виключає походження крові як від потерпілого ОСОБА_9 так і від підозрюваного ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

06.12.2023, ОСОБА_5 , затримано в порядку ст.208 КПК України.

08.12.2023 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.02.2024.

Встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Двох місячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 06.02.2024.

22.01.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001606 від 05.12.2023. керівником Приморської окружної прокуратури м. Одеси продовжено до 3-х місяців, а саме до 06.03.2024.

26.01.2024, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_5 , було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до трьох місяців з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 06.03.2024.

Слідчому судді Приморського районного суду м. Одеси подано клопотання, яке погоджено з заступником керівника Одеській обласної прокуратури, щодо продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001606 від 05.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України до п`яти місяців тобто до 06.05.2024.

04.03.2024, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001606 від 05.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України до 5 (п`яти) місяців, тобто до 06.05.2024 року включно.

04.03.2024, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_5 , було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 02.05.2024 року включно.

Згідно ст. 294 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений до п`яти місяців, якщо його неможливо закінчити в наслідок особливої складності провадження.

При цьому, складність кримінального провадження визначається з урахуванням обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування.

По даному кримінальному провадженню виконано ряд необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому.

Разом з тим, закінчити розслідування у трьох місячний строк немає можливості, у зв`язку з необхідністю проведення необхідних слідчих дій та оскільки не закінчено проведення комісійної судово-медичної експертизи трупів у випадках насильницької смерті, не закінчено проведення судово-психіатричної експертизи підозрюваного, необхідно виконати інші слідчі (розшукові) дії необхідність в яких виникне в ході розслідування, виконати вимоги ст. ст. 291, 290 КПК України, скласти обвинувальний акт.

Відповідно до ст. 242 КПК України, експертизи проводяться експертами за зверненням сторони кримінального провадження постановою слідчого або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Провести вказані експертизи у встановлений законом термін не представляється можливим у зв`язку із складністю та тривалістю проведення експертизи, але без висновків яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих та процесуальних дій будуть мати значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення за обставинами кримінального провадження. Крім того, дотримання положень ст. ст. 290-291 КПК України є обов`язковим і наддасть суду право для допущення відомостей, що містяться у них, як доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч.ч.1,3,5 даної статті.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На теперішній час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний ОСОБА_5 , вільно пересуваючись, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, та вчинити інше правопорушення відповідно.

Відповідно ст. 184 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на реальну наявність вищевказаних ризиків.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є той факт, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, а також не прибути до суду за судовим викликом, утриманців не має, тому міцні соціальні зв`язки у нього відсутні, тому можливо із впевненістю стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, про що свідчить те, що кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства, наслідками яких є умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого та приховування скоєного злочину, окрім цього, були допитані особи в якості свідків, покази яких вказують на причетність до вчинення злочину ОСОБА_5 , чим перешкоджатиме органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та повному, всебічному дослідженні всіх доказів.

Викладені обставини, які встановлені під час досудового розслідування, свідчать про те, що є всі законні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначили що ризики відсутні, підозра необгунтована, просили обрати більш м`яку міру запобіжного заходу.

Розглянувши клопотання слідчого, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, заслухав думку учасників процесу, суд приходе до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підозра висунута ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та ще мають місце.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тому, перебуваючи на волі останній, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ЄСПЛ в своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваний неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, проживає у м. Одеса без реєстрації та договору оренди житла, що свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, які можуть утримати останнього за місцем свого проживання.

Враховуючи, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у значній мірі підтверджується показаннями свідка, анкетні данні яких відомі підозрюваному, тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що у результаті обізнаності ОСОБА_5 про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, підозрюваний може шляхом погроз, підкупу, вмовляння або іншим чином впливати на свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності;

Оцінюючи фактичні обставини справи, зокрема характер інкримінованого кримінального правопорушення проти найцінніших людських благ життя та здоров`я особи, які становлять одну із найпоширеніших та визнаються одними з найнебезпечніших груп злочинних дій, які руйнують і спотворюють найцінніші блага, слідчий суддя констатує про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором надано достатні та переконливі дані, які вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та підтвердження відсутності обставин, передбачених ч.2 ст.183КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а підстави для зміни запобіжного заходу, на які посилається адвокат, є недостатніми та передчасними в рамках вказаного кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, у даному кримінальному провадженні є наявний конкретний суспільний інтерес який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, враховуючи, що характер інкримінованого кримінального правопорушення є саме проти найцінніших людських благ - життя та здоров`я особи, яке відноситься до найнебезпечніших груп злочинних дій, які руйнуються і спотворюють найцінніші блага.

Також суд враховує, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Під час судового засідання прокурором доведені конкретні обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, підозру в якому йому висунуто.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватою, вік та стан його здоров`я.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 не встановлено.

Слідчий суддя звертає увагу, на те, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_5 , дає підстави вважати що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Виходячи із наявних у слідчого судді матеріалів, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою особи може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 201, 205, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Однси ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування.

Розмір застави не визначати.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 30.04.2024 року з моменту фактичного оголошення ухвали та припиняє свою дію 06.05.2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: