ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/818/285/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

- секретаря ОСОБА_5 ,

- прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

- підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2024,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , по кримінальному провадженню №0000376 від 07.04.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 06.02.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000376 від 07.04.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

06.02.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

З ухвали слідчого судді вбачається, що відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що на час розгляду судом даного клопотання, ОСОБА_8 утримується в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 17.01.2024, якою продовжено ОСОБА_8 у строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 17.03.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2024та постановити нову, якою задовольнити клопотання.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Заслухавши суддю доповідача, доводи ОСОБА_8 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних причин.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України; протоколи допиту потерпілого ОСОБА_11 від 07.04.2023, 02.05.2023, 09.10.2023, 03.01.2024; протоколи про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 15.06.2023, 04.12.2023; протокол за результатами проведення НС(Р)Д - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 29.08.2023, 01.09.2023; протокол про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 02.10.2023; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 01.12.2023; протоколи огляду від 25.01.2024, 13.10.2023.

З ухвали слідчого судді вбачається, що відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він послався на те, що відносно ОСОБА_12 в рамках кримінального провадження №0000667 від 01.11.2022вже обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а утримання ОСОБА_8 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», тобто його примусова ізоляція від суспільства із підпорядкуванням вимогам режиму установи під вартою, позбавляє можливості останнього вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а отже, нівелює мету запобіжного заходу, який прохає сторона обвинувачення застосувати відносно підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Судова колегія приходить до висновку, що відмовлено у задоволенні клопотання слідчого необґрунтовано і передчасно, а на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчим суддею не оцінено всі обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні та продовженні запобіжного заходу та не враховано в належній мірі вимоги ст. 194 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Керуючись практикою Європейського Суду з прав людини («Боротюк проти України», «Амбрушкевич проти Польщі»), колегія суддів зауважує, що саме на основі не загальних фраз, а доведених конкретних фактів та відомостей, суд, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи його продовження, має оцінювати можливість запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. І лише посилаючись на обставини конкретної справи, які доводять, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не здатне запобігти встановленим ризикам, до особи може бути застосовано такий винятковий захід або продовжено строк його дії. За відсутності таких доказів тримання підозрюваного під вартою буде вважатися свавільним.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 , в період дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в іншому кримінальному провадженні, перебуваючи в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», вчинив новий корисливий злочин, а також раніше був неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, та має непогашену судимість, тобто має негативну репутацію.

За таких обставин в силу вимог ч.3 ст.407 КПК України ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2024щодо відмови у задоволенні клопотання про обрання у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід скасувати на підставі п. п. 1, 3 ст. 409 та ч. 1 ст. 412 КПК України.

Керуючись вимогами ч. 3 ст. 407 КПК України, судова колегія враховує позицією Європейського Суду з прав людини в рішенні «Ілійков проти Болгарії» (Ilijkov v.Bulgaria), № 33977/96, те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років.

За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 в даний час є недостатнім.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_8 в скоєнні кримінальних правопорушень, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2024щодо відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову.

Задовольнити клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000376.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Харківській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, до 06.04.2024.

Обов`язок за виконання цієї ухвали покласти на прокурора, включаючи повідомлення близьких родичів.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді