Справа № 331/2384/24
Провадження № 1-кс/331/836/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від надійшла скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування вимог, викладених в скарзі, зазначено, що 17.04.2024 року, під час огляду місця події -ділянки місцевості біля б 161 по вул. Гоголя у м. Запоріжжя, був вилучений автомобіль Мазда НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , який належить ОСОБА_5 та мобільні телефони Iphone 15 Рго max у кількості 2- шт. Дані до ЕРДР внесені за ч. 2 ст. 309 КК України за № 0000413.

Згідно ухвали слідчого судді по справі № 331/2384/24 від 19.04.2024 року був проведений обшук даного автомобіля та вилучені необхідні речі, які мають значення для проведення досудового розслідування, автомобіль переданий на зберігання до ВЗРСМ ЦЗ ГУНП в Запорізькій області (штраф майданчик). Підозра по справі жодній особі не пред`явлена.

Ухвалою Жовтневого районного суду від 22.04.2024 року клопотання слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яким користується ОСОБА_4 , повернуто слідчому для усунення недоліків протягом 72 годин. Строк усунення недоліків сплив 26.04.2024 року.

Між адвокатом та ОСОБА_4 , укладена угода про надання останній правничої допомоги в даній справі від 18 квітня 2024 року.

Вилучені під час огляду місця події від 17.04.2024 року автомобіль та мобільні телефони мають статус тимчасово вилученого майна, яке перебуває в такому статусі відповідно до частини 1 статті 167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 Кримінально процесуального кодексу України (далі за текстом - Кодекс) на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна, зокрема, може бути оскаржено бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

За змістом ст. 169 Кодексу, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 Кодексу, у разі скасування арешту.

Слід зазначити, що частина 1 статті 167 Кодексу, дає визначення підстав тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про його арешт або повернення. Тобто, застосування тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного і лише до вирішення питання про арешт такого майна або його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем наступної долі тимчасово вилученого майна.

Процесуальний статус громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в кримінальному провадженні слідчим не визначено, повідомлення про підозру у передбачений спосіб мені не вручено, що дає мені достатні підстави стверджувати, що в зазначеному кримінальному провадженні я є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт та користуюсь правами, передбаченими т. 64-2 КПК України.

Також слід звернути увагу, що у відповідності до ч.5 статті 171 Кодексу, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Випадки припинення тимчасово вилучення майна передбачені в статті 169 Кодексу, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено.

Відповідно до приписів частини 5 статті 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна слідчим подано не було, при цьому слідчий не повернув мені тимчасово вилучене майно.

Вищезазначена бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, яке належить мені на праві власності, порушує ст. 17 Ковенції прав людини і основоположних свобод: а саме, кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими, ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ч.1 і 5 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

На теперішній час усі необхідні дії із вилученим майном проведені, про що каже поміщення автомобіля до штраф майданчику.

Враховуючи викладене, адвокат просить слідчого суддю зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_6 або іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування у КП № 0000413, повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 17.04.2024 року під час огляду місця події - ділянки місцевості біля б. АДРЕСА_1 майно, а саме автомобіль Мазда СХ 7 д/н НОМЕР_1 та мобільний телефон Iphone 15 Рго max у кількості 2- шт.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій скаргу підтримав в повному обсязі, на задоволенні наполягав.

Прокурор та представник відділу поліції в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши доводи, наведені у скарзі, дослідивши додані до неї документи, дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Матеріалами справи встановлено, що ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області 17.04.2024 року, під час огляду місця події, ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_1 , був вилучений автомобіль Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується громадянка ОСОБА_4 , який належить ОСОБА_5 та мобільні телефони Iphone 15 Рго max у кількості 2- шт.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до ЄРДР за ч. 2 ст. 309 КК України за № 0000413.

Згідно ухвали слідчого судді по справі № 331/2384/24 від 19.04.2024 року був проведений обшук даного автомобіля та вилучені необхідні речі, які мають значення для проведення досудового розслідування, автомобіль переданий на зберігання до ВЗРСМ ЦЗ ГУНП в Запорізькій області (штраф майданчик). Підозра по справі жодній особі не пред`явлена.

Ухвалою Жовтневого районного суду від 22.04.2024 року клопотання слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яким користується ОСОБА_4 , повернуто слідчому для усунення недоліків протягом 72 годин. Строк усунення недоліків сплив 26.04.2024 року.

Вилучені під час огляду місця події від 17.04.2024 року автомобіль та мобільні телефони мають статус тимчасово вилученого майна, яке перебуває в такому статусі відповідно до частини 1 статті 167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 Кримінально процесуального кодексу України (далі за текстом - Кодекс) на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна, зокрема, може бути оскаржено бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

За змістом ст. 169 Кодексу, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 Кодексу, у разі скасування арешту.

Слід зазначити, що частина 1 статті 167 Кодексу, дає визначення підстав тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про його арешт або повернення. Тобто, застосування тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного і лише до вирішення питання про арешт такого майна або його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем наступної долі тимчасово вилученого майна.

Процесуальний статус громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в кримінальному провадженні слідчим не визначено, повідомлення про підозру у передбачений спосіб мені не вручено, що дає мені достатні підстави стверджувати, що в зазначеному кримінальному провадженні я є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт та користуюсь правами, передбаченими т. 64-2 КПК України.

Також слід звернути увагу, що у відповідності до ч.5 статті 171 Кодексу, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Випадки припинення тимчасово вилучення майна передбачені в статті 169 Кодексу, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_6 або іншу уповноважену особу, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000413, повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 17.04.2024 року під час огляду місця події - ділянки місцевості біля б. 161 по вул. Гоголя у м. Запоріжжя, майно, а саме автомобіль Мазда СХ 7 д/н НОМЕР_1 та мобільний телефон Iphone 15 Рго max у кількості 2- шт.

Слідчий суддя: ОСОБА_1