КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23.10.2023,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.10.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить конкретного формулювання обвинувачення та конкретної правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення Закону, якій діяв на час інкримінованих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діянь, а саме редакцію ч. 3 ст. 365-2 КК України, яка змінювалася та зазначення якої безпосередньо впливає на визначення об`єктивної сторони складу інкримінованого кримінального правопорушення. Окрім того, в обвинувальному акті ОСОБА_7 висувається обвинувачення за ч.2 ст. 190 КК України, разом з тим правова кваліфікацій дій ОСОБА_7 зазначена як ч. 3 ст. 365-2 КК України. Також в обвинувальному акті зазначено про те, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення з метою отримання неправомірної винагороди в інтересах третіх осіб, що не відповідає диспозиції ст. 365-2 КК України, а тому висунуте обвинувачення не можна вважати конкретним. Крім того, в обвинувальному акті не зазначено повне місце вчинення кримінального правопорушення, а саме у висунутому ОСОБА_6 обвинуваченні не вказаний номер будинку по АДРЕСА_1 , а у висунутому ОСОБА_7 обвинуваченні не вказано номер офісу (квартири) по АДРЕСА_2 . Також в обвинувальному акті не зазначено місце народження обвинуваченого ОСОБА_6 , громадянство обвинуваченого ОСОБА_7 , місце та дата реєстрації та місце знаходження Міжнародної підприємницької компанії «Міланца Коммерц Лтд», код та інші відомості встановлені законом, які ідентифікують юридичну особу, яка зазначена потерпілою в даному кримінальному провадженні.

Прокурор Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зокрема вказує, що обвинувальний складений відповідно до вимог ст.291 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання самого обвинувачення. Вважає, що оцінка якості сформульованого обвинувачення є предметом судового розгляду і на стадії підготовчого судового засідання не здійснюється. Стверджує, що серед обов`язкових вимог, які має містити обвинувальний акт, не передбачено необхідність зазначення в ньому редакції Закону, який діяв на час вчинення правопорушення, а тому відсутність посилання на редакцію Закону не може бути підставою для повернення обвинувального акту. Вказує, що в обвинувальному акті вказано місце вчинення кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленим. Звертає увагу, що кримінальний процесуальний закон не містить вимог щодо відомостей про юридичну особу та її представника, а в обвинувальному акті зазначено анкетні дані, місце проживання та контакти представника потерпілого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України. Так, в обвинувальному акті неповно вказано анкетні дані обвинувачених, представника потерпілого та відомості про юридичну особу, також не вказано час і місце вчинення кримінального правопорушення, а обвинувачення сформульовано не у відповідності з положеннями КК України, оскільки описова частина обвинувального акту не відповідає ст. 365-2 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Вимоги до обвинувального акту у кримінальному провадженні визначені ст. 291 КПК України.

Зокрема, відповідно до п.п. 2, 3, 5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого та потерпілого, а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України, в основному відповідає вимогам даних норм кримінального процесуального закону, містить основні анкетні відомості обвинувачених, потерпілого та його представника, а також виклад тих фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів не вбачає у змісті чи формі обвинувального акту таких недоліків, які унеможливлювали б прийняття законного та обґрунтованого судового рішення за наслідками його розгляду, а тому не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.

Висновки суду першої інстанції про те, що викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення не відповідає вимогам диспозиції ст. 365-2 КК України, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та її слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23.10.2023, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України, повернуто прокурору, - скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3