Справа № 740/4600/23
Провадження № 1-кп/740/78/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарями судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000583 від 07.05.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, має неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий:

- 13.02.2002 місцевим судом м. Ніжина Чернігівської області за ч. 3 ст. 185; ч.3 ст. 186; ч. 2 ст. 289; ч. 3 ст. 289 ст.69; ст.15 ч.3 ст.289 ст. 69; ч.2 ст.194, ст.70 КК України до 08 років позбавлення волі з конфіскацією на користь держави всього належного йому майна, звільнений 08.11.2007 умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 10 місяців 24 дні;

- 14.08.2009 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 70, 71 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі;

- 26.10.2009 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 08 років 06 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, звільненого 12.01.2017 відбуттю строку покарання;

- 08.12.2017 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 16.10.2019 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.04.2022 умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 11 днів;

- 01.03.2023 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 146 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 01.11.2023 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 5 ст.407, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2023 ухвалено виконувати самостійно,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст.146 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 у невстановлений час, але не пізніше 06.05.2023 о 14-15 год, перебуваючи неподалік АДРЕСА_3 , вступив в злочинну змову з неповнолітнім, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, спрямовану на вчинення розбійного нападу та в подальшому близько 05 год 07.05.2023, діючи в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди для майна потерпілих та бажаючи їх настання, зайшли до території подвір`я, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_9 , на території якого на той час з дозволу власниці знаходився ОСОБА_8 , де на подвір`ї здійснили напад на останнього, в ході якого з метою подолання опору потерпілого почали висловлювати погрози застосування до потерпілого фізичного насильства, небезпечного для його життя та здоров`я. При цьому неповнолітній, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, супроводжував погрози демонстрацією ножа, чим вони повністю подолали волю ОСОБА_8 до опору.

Після чого ОСОБА_6 та неповнолітній, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, заволоділи одноосним металевим причепом до легкового автомобіля розмірами 1700х1200х(340 мм), вантажопідйомністю 750 кг, з висотою бортів 34 мм, виробник Староконстянтинів, 2016 року випуску, вартістю 3500 грн, що знаходився на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_9 , причепивши його до автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким прибули за вказаною адресою.

Потім ОСОБА_8 , боячись за своє життя та здоров`я, виконуючи вказівки нападників ОСОБА_6 та неповнолітнього, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, передав ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон марки Sigma X-treme DT-68 вартістю 1352,56 грн та відкрив господарські приміщення, де знаходився металобрухт вагою 93 кг вартістю 573,81 грн (із розрахунку 6,17 грн./кг), належний ОСОБА_10 , яким ОСОБА_6 та неповнолітній, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, заволоділи, помістивши його до вищезазначеного причепу. Отримавши реальну можливість розпоряджатися майном на власний розсуд, ОСОБА_6 та неповнолітній, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, зникли з місця злочину та розпорядилися майном на власний розсуд.

При цьому, під час скоєння вищевказаних протиправних дій ОСОБА_6 , з метою спроби приховати свої дії, перебував у захисній масці (балаклаві).

Під час втечі з місця події - подвір`я, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, діючи свідомо та цілеспрямовано, шляхом залякування та усних погроз щодо фізичної розправи, психічного насильства, подолавши волю громадянина ОСОБА_8 до опору, надав йому усну вказівку сісти на заднє пасажирське сидіння автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , за водієм, так як ці двері не відчинялися через свою несправність, чим протиправно перешкодив ОСОБА_8 в обранні за своєю волею місця знаходження, після чого ОСОБА_6 , особисто перебуваючи за кермом вказаного транспортного засобу, перемістив ОСОБА_8 проти його волі з подвір`я, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і де він вільно перебував за власною волею, до іншого місця, а саме у місцевість на околиці АДРЕСА_1 , яка невідома ОСОБА_8 , що тривало близько 1 год, де дозволив йому вийти з автомобіля.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище, вчинений в умовах воєнного стану, а також незаконне викрадення людини.

Крім того, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що у невстановлений час, але не пізніше 06.05.2023 о 14-15 год, перебуваючи неподалік АДРЕСА_3 , в ході спільної бесіди з неповнолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, усвідомлюючи його вік та морально-психологічні особливості неповнолітньої дитини, використовуючи свій авторитет старшого за віком чоловіка, а також особи, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, у тому числі і за скоєння тяжких кримінальних правопорушень, шляхом спонукання, переконування та обіцянки у матеріальній вигідності, втягнув останнього у протиправну діяльність, спрямовану на вчинення розбійного нападу та в подальшому, близько 05 год 07.05.2023, діючи в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди для майна потерпілих та бажаючи їх настання, зайшли до території подвір`я, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_9 , на території якого на той час з дозволу власниці знаходився ОСОБА_8 , де на подвір`ї здійснили напад на останнього, в ході якого з метою подолання опору потерпілого почали висловлювати погрози застосування до потерпілого фізичного насильства, небезпечного для його життя та здоров`я. При цьому неповнолітній, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, супроводжував погрози демонстрацією ножа, чим вони повністю подолали волю ОСОБА_8 до опору.

Після чого ОСОБА_6 та неповнолітній, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, заволоділи одноосним металевим причепом до легкового автомобіля, розмірами 1700х1200х(340 мм), вантажопідйомністю 750 кг, з висотою бортів 34 мм, виробник Староконстянтинів, 2016 року випуску, вартістю 3500 грн, що знаходився на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_9 , причепивши його до автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким прибули за вказаною адресою.

Потім ОСОБА_8 , боячись за своє життя та здоров`я, виконуючи вказівки нападників ОСОБА_6 та неповнолітнього, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, передав ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон марки Sigma X-treme DT-68 вартістю 1352,56 грн та відкрив господарські приміщення, де знаходився металобрухт вагою 93 кг вартістю 573,81 грн (із розрахунку 6,17 грн./кг), належний ОСОБА_9 , яким ОСОБА_6 та неповнолітній, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, заволоділи, помістивши його до вищезазначеного причепу. Отримавши реальну можливість розпоряджатися майном на власний розсуд, ОСОБА_6 та неповнолітній, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, зникли з місця злочину та розпорядилися майном на власний розсуд. При цьому, під час скоєння вказаних вище протиправних дій, ОСОБА_6 , з метою спроби приховати свої дії, перебував у захисній масці (балаклаві).

Дії ОСОБА_6 за цим епізодом обвинувачення органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітніх у протиправну діяльність.

Обвинувачений ОСОБА_6 усудовому засіданні вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та надав показання, що станом на травень 2023 року щодо нього був ухвалений вирок з призначенням покарання із звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком, він був військовослужбовцем, самовільно військової частини не залишав і перебував у Ніжині, щоб зібрати необхідні довідки для надання їх слідчому ДБР.

Так, 06.05.2023 перебував у Ніжині на річці, мив автомобіль ВАЗ 2106. Підійшов знайомий ромської національності, якого кличуть « ОСОБА_12 », з яким розмовляв. Згодом також підійшов інший чоловік ромської національності, якого на той час не знав, а бачив до того один раз неподалік місця свого проживання у бесідці у компанії осіб ромської національності. Нині знає, що це ОСОБА_11 .

Вирішили випити. ОСОБА_11 збігав і приніс горілки, яку втрьох розпивали біля річки до вечора. Потім їздили по місту і врешті висадили « ОСОБА_12 » з автомобіля, а з ОСОБА_11 купили випивки і поїхали до свого дому і продовжили розпивати спиртне у будинку на кухні всю ніч.

Коли спиртне закінчилося, ОСОБА_11 сказав, що треба їхати у село, де він працював у якогось « ОСОБА_13 » і там є належний ОСОБА_11 металобрухт, і коли вони його заберуть, то все буде, і горілка, і бензин. Дружина ОСОБА_14 сказала, що поїде з ними. Дочекалися доки закінчиться комендантська година, і поїхали на автомобілі брата дружини ВАЗ 2106 у АДРЕСА_1 .

Дорогу показував ОСОБА_11 , який постійно плутався, а тому їздили по селу хвилин 40.

Зрештою під`їхали до двору. Перший з автомобіля вийшов ОСОБА_11 і пішов. Коли він заходив у двір, то ОСОБА_11 вже виходив з ОСОБА_8 з сараю і про щось говорили, але змісту їх розмови він не чув. При цьому ОСОБА_8 був схвильований і робив все, що йому говорив робити ОСОБА_11 , тому він сприйняв так, що ОСОБА_8 і ОСОБА_11 є знайомими. ОСОБА_11 і ОСОБА_8 причепляли причеп до автомобіля, а він їм в цьому допомагав. ОСОБА_8 не говорив, щоб не чіпали металобрухт і причеп, не говорив, що він сторож. Ніякого ножа у ОСОБА_11 не бачив. Потім він у ОСОБА_8 спитав, чи буде ОСОБА_15 залишатися, чи поїде з ними. ОСОБА_8 сказав, що поїде з ними. Ніхто його цього робити не змушував. Якби ОСОБА_8 був переляканий, то міг би закричати, підняти гвалт і повиходили б сусіди, адже люди в селі прокидаються рано вранці, а на той час вже було біля 06 години ранку. Всі двері у автомобілі працювали. Сіли у автомобіль і поїхали. Він був за кермом, дружина спереду пасажиром, а позаду ОСОБА_11 і ОСОБА_8 . По дорозі ОСОБА_8 говорив, що йому «попаде», «йому хана», і тоді він зрозумів, що вони вчиняють неправомірні дії, беручи металобрухт і причеп, а він став співучасником цих дій, та при цьому він заспокоював ОСОБА_16 і говорив йому не хвилюватися, заспокоїтися і що все буде добре. Балаклава була в нього одягнена як шапка, не опущена і обчиччя він не закривав. Ніяких ножів при поїздці у с.Ніжинське і коли брали металобрухт він не бачив. У автомобілі у багажнику був кухонний ніж, але ніхто його не брав. Інших ножів не було, що він знає точно, так як перед цим на річці вимивав і прибирав у автомобілі. У нього в гаражі зберігається багато різних ножів. Не може точно сказати, чи є той ніж, який вилучений поліцейськими у кримінальному провадженні, ножем, що збергіався у нього в гаражі. У сараї ОСОБА_8 ніхто не закривав. Він ОСОБА_17 не погрожував ні у який спосіб.

Заїхавши у Ніжин на вул. Носівський Шлях пункт прийому металобрухту не працював. Причеп відчеплювався від автомобіля і доводилося його знову причепляти. Тоді ОСОБА_11 запропонував зателефонувати ОСОБА_18 і домовитися, щоб він прийняв металобрухт. Так як він ОСОБА_18 добре знав, то згодився та по телефону про це з ОСОБА_18 домовився.

По дорозі до ОСОБА_18 , незадовго до його двору перед поворотом, ОСОБА_11 і ОСОБА_15 вийшли з автомобіля.

Він під`їхав до двору ОСОБА_18 . Коли на вулицю вийшов ОСОБА_18 , то підійшов вже сам ОСОБА_11 . Розвантажили металобрухт, там же залишили і причеп. ОСОБА_18 дав йому 10 л бензину. ОСОБА_18 говорив також і з ОСОБА_11 , але не бачив, чи давав ОСОБА_18 що небудь ОСОБА_11 .

Потім поїхали знову до нього до дому, а по дорозі ОСОБА_11 купив ще 1,5 літрову пляшку горілки. Де ОСОБА_11 взяв гроші на неї йому не відомо. Приїхавши до дому, знову на кухні розпивали спиртне, та згодом ОСОБА_11 пішов, а до нього прийшли інші знайомі, та зрештою він ліг спати.

Після обіду, близько 16 години його в будинку розбудили оперативні працівники Ніжинського райуправління поліції і відвезли у відділ поліції та затримали. Там йому розповіли, що ОСОБА_11 неповнолітній, і тільки тоді він про це дізнався.

ОСОБА_9 знає наглядно. Вона колись придбавала своєму сину будинок неподалік місця його проживання. Але не знав, що вона має будинок у с. Ніжинське. Про це дізнався у відділі поліції.

Вважає, що правильно кваліфікувати його дії щодо заволодіння причепом і металобрухтом слід за ч. 4 ст. 186 КК України, та погоджується, що вчинив грабіж, а не розбій. Оскільки примусу до ОСОБА_8 коли відвозив його з місця події не вчиняв, а також не знав про вік ОСОБА_11 , то наполягає, що злочинів, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 304 КК України, не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_8 надав показання про те, що ОСОБА_6 і ОСОБА_11 не знає, бачив їх 07.05.2023 вперше. 07.05.2023 близько 05 години ранку перебував у домоволодінні по АДРЕСА_4 . Займався господарчими роботами і мав того дня садити картоплю. Дане господарство належить ОСОБА_9 , яка його найняла для господарчих робіт. У цей час, близько 05 години ранку, він почув звук працюючого двигуна автомобіля під двором. Виглянувши побачив двох чоловіків, з яких у одного на голові вдягнута маска зеленого кольору з прорізами для очей (балаклава) та вдягнений у одяг військового зразка, в іншого - соцезахисні окуляри темного кольору на очах та вдягнений у цивільний одяг. Підійшов до них і побачив, що вони приїхали на автомобілі ВАЗ 2106 та на передньому пасажирському сидінні була жінка. Поцікавився у них, чи щось сталося. Спілкування проходило на вулиці під двором. Чоловіком у балаклаві був ОСОБА_6 . Хоча він не знімав балаклави від самого початку і до самого кінця, але про те, що це був ОСОБА_6 він знає, так як коли того ж дня він повідомив ОСОБА_19 про подію і автомобіль на якому приїздили чоловіки, то вони сказали, що це був їх знайомий ОСОБА_20 . На початку спілкування ОСОБА_6 сказав, що вони з територіальної оборони і запитав, чи має він документи для встановлення особи. Коли потерпілий відповів, що не має, ОСОБА_6 повідомив, що необхідно проїхати з ними на блокпост, на що потерпілий відповів згодою. Потерпілий повідомив про необхідність поговорити з господаркою та став телефонувати ОСОБА_9 , та при цьому ОСОБА_6 сказав йому дати телефон, що він і зробив передавши телефон у руки ОСОБА_6 , який передав його ОСОБА_11 зі словами «пробити» потерпілого ніби за інформаційними базами. На той час він сприймав ОСОБА_6 та ОСОБА_11 членами територіальної оборони, якими вони йому представилися, і вважав, що після перевірки телефон йому буде повернуто. Щодо жінки, яка сиділа на передньому пасажирському сидінні у автомобілі вони повідомили, що це така ж як і він особа, яку вони зупинили, що не має документів і її потрібно також перевірити. Потім вони сказали пройти у двір та надалі у сарай, і коли потерпілий зайшов у сарай двері його вони закрили на засов зовні. Перебуваючи закритим у сараї він бачив як вони викотили причем з двору. У цей час він зрозумів, що ці два чоловіки не є тими за кого себе видають, а є злодіями. У подальшому двері в сараї вони відкрили та зайшли всередину, по переду стояв ОСОБА_20 спиною до ОСОБА_11 , який стояв позаду до нього і в цей час дістав мисливського ножа і мовчки продемонстрував його дивлячись в очі потерпілому та сховав назад до кишені. ОСОБА_6 мабуть не бачив цю демонстрацію ножа. З того часу потерпілий відчував небезпеку за своє життя і здоров`я та розумів демонстрацію ножа як знак про готовність ОСОБА_11 його застосувати до нього. Надалі всі вони вийшли із сараю, йому сказали зірвати навісний замок з дверей гаража, що він зробив за допомогою арматури, яку взяв неподалік. З приміщення винесли металобрух і завантажили у причіп, що був причеплений до автомобіля. Потім йому сказали сідати у автомобіль, що він і зробив. Ліва задня дверка не відчинялася. Спочатку на сидіння пасажира за водієм сів ОСОБА_11 , потім він сів на праве заднє сидіння пасажира закривши за собою двері, а потім на місце водія сів ОСОБА_6 і вони поїхали. Сідати у автомобіль і їхати він не хотів, і це не відповідало його внутрішній волі, але він від самого початку коли зрозумів, що перед ним злодії, вирішив не провокувати їх і підкорятися усьому, що йому скажуть робити, відчував небезпеку своєму життю та здоро`ю. Думає, що якби він відповів відмовою, то його туди б заштовхали силоміць. По дорозі причеп кілька разів від`єднувався і вони зупинялися, щоб причепити його знову. Перші два рази коли причеп від`єднався він виходив також з автомобіля, і потім сів на місце пасажира за водієм не тому що саме туди сісти йому сказали, а тому що в такому порядку вони сідали у автомобіль. Коли втретє від`єднався причеп він з автомобіля не виходив. По дорозі він згодився на пропозицію ОСОБА_6 та випив запропонованого йому спиртного. Заїзджали вони на пункт прийму металобрухту. Втекти він не міг, так як є не молодим чоловіком і кілька років тому перехворів туберкульозом, легені погано працюють, він задихається, а тому бігти не може. Під час руху і зупинок на автомобілі з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 він не бачив, щоб десь поряд був автомобіль поліції і була можливість закричати і покликати на допомогу. Врешті зупинилися в одному місці, що було кілометрів за 5-6 від місця звідки його вивезли і ОСОБА_11 зорієнтував його на місцевості та показав напрям руху до с. Ніжинське та сказав, щоб він йшов, що він і зробив. Надалі у цей же день прийшов до ОСОБА_9 у Ніжин та розповів про дану подію, де господарі радилися чи потрібно звертатися у поліцію. ОСОБА_11 на вигляд було років 25, так як він високий, худорлявий, стрункий, фізично розвинений, статура сформована, голос дорослого чоловіка. Відразу не зрозумів, що він ромської національності.

Фізичне насильство до нього не застосовувалося.

Потерпіла ОСОБА_9 надала показання про те, що у її домоволодінні у с.Ніжинське знаходилися 07.05.2023 причеп і металобрухт. До них прийшов схвильований ОСОБА_8 і розповів, що прийшли хлопці і забрали причеп та залізо. Хто ті хлопці не повідомляв, але описав автомобіль, на якому вони приїхали, та за описом вона зрозуміла ким автомобіль використовується. Вона дозволу брати причем і металобрухт, нікому не давала. Їй не відомо, щоб ОСОБА_6 чи ОСОБА_11 раніше коли-небудь були у її господарстві у с. Ніжинське. У той час коли її син проживав неподалік ОСОБА_6 , вона бачила ОСОБА_6 . Ніколи не говорила ОСОБА_6 , що має будинок у с. Ніжинське. ОСОБА_11 знає, він «малолєтка», на вигляд йому років 16, 17. Чим він займається їй не відомо. Чи міг ОСОБА_11 знати про її будинок у с. Ніжинське, не знає. Вона зверталася до ОСОБА_6 для владання питання, зазначала, що «якщо це його робота, то вирішити все по нормальному». Їй шкода не відшкодована. Вона звернулася у поліцію.

Свідок ОСОБА_11 надав показання, що потерпілого ОСОБА_8 не знав, а ОСОБА_6 до даних подій бачив кілька разів на річці Остер у Ніжині при риболовлі. Зі слів ОСОБА_6 знав, що він проходить військову службу. ОСОБА_6 він про свій вік, освіту не розповідав. У переддень події після обіду, на річці Остер у ОСОБА_21 запропонував йому підзаробити, повідомивши, що є люди, які віддають металобрухт і треба поїхати його забрати, на що він погодився і зранку наступного дня він зустрівся з ОСОБА_6 у обумовленому місці біля магазину у Ніжині, куди ОСОБА_20 під`їхав на автомобілі ВАЗ 2106 з якоюсь жінкою на передньому пасажирському сидінні. Звідти вони втрьох поїхали у село ОСОБА_22 -Іванівка (колишня назва с.Ніжинське). Він сидів на задньому сидінні, де також лежав ніж, який по дорозі впав і піднявши його він поклав його до правої кишені своєї куртки. Коли приїхали у ОСОБА_23 , зупинилися біля одного двору. З автомобіля вийшли він та ОСОБА_6 , який одягнув маску собі на голову, але так, що нижня частина обличчя спочатку закрита не була. У дворі стояв причеп, який вони під`єднали до автомобіля і по двору почали збирати металобрухт на причем. Хвилин через три після того як вони почали збирати метелобрухт до них вийшов ОСОБА_8 і спитав, хто вони такі. У цей момент він зрозумів, що його і ОСОБА_6 дії є незаконними. Він одягнув темні окуляри та картуза, а ОСОБА_6 підняв нижню частину маски на обличчя, так що його не було видно. ОСОБА_6 був вдягнений у одяг військового зразка, говорив ОСОБА_8 , що вони з територіальної оборони. Він біля входу на подвір`я з правої кишені куртки дещо вийняв ніж, продемонструвавши його таким чином ОСОБА_8 , і сказав: «не лізь», маючи на увазі, щоб ОСОБА_8 їм не намагався чинити перешкоди. Чи бачив це ОСОБА_6 не знає, у цей час він стояв за його спиною на відстані біля двох-трьох метрів. Забрали у ОСОБА_8 телефон. Коли завантажили металобрухт на причеп, поїхали звідти у ОСОБА_24 з метою здати його на пункті приймання металобрухту. При цьому, сказали ОСОБА_8 сідати з ними у автомобіль, що він і зробив, сили чи погроз до нього не застосовували. ОСОБА_8 сидів на задньому сидінні за водієм, а він - на задньому сидінні за переднім пассажиром, яким була жінка, за кермом був ОСОБА_6 . По дорозі зупинялися один раз. ОСОБА_8 був наляканий, і через певний час його відпустили, сказавши, щоб він не телефонував у поліцію і нікому не розповідав, що вони взяли металобрухт. Здавши металобрухт, отримали гроші, які взяв ОСОБА_6 , і за які спільно придбали продукти харчування у магазині, потім розійшлися у своїх справах, а наступного дня його забрали у поліцію. За цим фактом щодо нього ухвалено обвинувальний вирок та призначено покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Свідок ОСОБА_18 надав показання про те, що із ОСОБА_6 знайомий, так як кілька разів виручав його, дававши йому бензин. Потерпілих не знає. Так, вранці в один із днів травня 2023 року, йому зателефонував ОСОБА_6 та попросив бензину. Коли вийшов на вулицю з свого будинку, то під його двором вже стояв автомобіль ВАЗ 2106 синього кольору, хтось сидів у автомобілі на передьому пасажирському сидінні, чоловік чи жінка видно не було. На вулиці був ОСОБА_6 та хлопець ромської національності, з яким він не знайомий, хоча кілька разів його бачив, знав, що він проживає десь в мікрорайоні «Фрунзівка» у Ніжині, на вигляд йому років 20, можливо трішке більше, по ньому не було видно, що він неповнолітній. Дав ОСОБА_6 10 літрів бензину, які ОСОБА_6 залив у бак автомобіля. ОСОБА_6 з цим хлопцем ромської національності розвантажили металобрухт з причепу (два швелери, зламаний мангал та інше), дав хлопцю 200-300 грн, хлопець від`єднав причеп і залишив під двором, сказав, що вони повернуться та розрахуються, а якщо не приїдуть, то причеп і металобрухт він може залишити собі. Потім ОСОБА_6 сів за кермо цього ж автомобіля, хлопець сів на заднє сидіння та вони поїхали. Згодом до нього до дому приїхали працівники поліції та оглядали причеп і металобрухт.

Свідок ОСОБА_25 надав показання про те, що із ОСОБА_6 знайомий, так як ОСОБА_6 проживав у нього вдома весною 2023 року до часу затримання ОСОБА_26 Потерпілих не знає. Знав, що ОСОБА_6 відбував покарання у місцях позбавлення волі, він попросився у нього проживати, на що свідок погодився, а ОСОБА_20 йому допомагам по господарству. Про рід його занять, проходження військової служби нічого не знав. Не бачив у його компанії осіб ромської національності. Свідок має автомобіль ВАЗ 2106 синього кольору з пристроєм для приєднання причепу (фаркоп). Наприкінці весни 2023 року ОСОБА_6 в одині із днів, під вечір, попросив у нього автомобіль кудись з`їздити. Говорив, що збирається десь взяти причеп, але мети поїздки не повідомляв. Свідок дозволив взяти автомобіль, і на той час ОСОБА_6 на ньому поїхав один. До того, як надав автомобіль ОСОБА_6 користувався автомобілем сам, та ножів у автомобілі не тримав. Близько 09:00 годин наступного дня ОСОБА_6 приїхав назад один на автомобілі, без причепа. У багажнику був металобрухт і якісь деталі, походження яких свідку не відоме і про них ОСОБА_6 нічого не пояснював. У автомобілі була також зеленого кольору балаклава, тобто маска для вдягнення на голову, що закриває обличчя. Згодом до нього приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_27 надала показання, що з обвинуваченим перебувала у шлюбі близько семи років. Проживали разом по АДРЕСА_2 , у Ніжині, де за домовленостями з ОСОБА_25 останній дозволив проживати. За тією ж адресою мешкав і її брат, який має автомобіль. Пізно ввечері до дому приїхав з двома ОСОБА_28 чоловік ОСОБА_6 . Вона чула, що один ром просив ОСОБА_6 з`їздити кудись з ним і щось забрати, за що він розрахується і заправить пальним. Щоб вона не сварилася, ОСОБА_6 також взяв і її з ними. Поїхали на автомобілі її брата. ОСОБА_6 їхав за кермом, вона - на місці переднього пасажира, а ром - за нею. На цьому автомобілі її брата ОСОБА_6 декілька разів вже їздив. Ром, що був з ними, виглядав за зовнішніми ознаками років за 20. Їхали у село Ніжинське, де дуже довго їздили по селу, адже ром сам не знав точної дороги. Коли приїхали, вона з автомобіля не виходила. Бачила городи і поле. Спочатку з автомобіля вийшов ром і пішов. Потім він підійшов і покликав з собою ОСОБА_6 . Згодом вони з`явилися біля автомобіля вже втрьох ще з якимось чоловіком. Причепили причеп. Що саме в ньому було не бачила, але чула, що гуркотіло. ОСОБА_6 при цьому був біля автомобіля і не причіпляв його. Потім сіли назад в автомобіль і поїхали. ОСОБА_6 - за кермом, вона - на місці переднього пасажира, ром - за нею позаду, ще один чоловік - позаду за ОСОБА_6 . Всі двері в автомобілі працювали. Жодних труднощів з посадкою не було. Тоді вона вже зрозуміла, що відбувається щось протиправне, адже ром був якийсь збуджений, ОСОБА_6 нервував, говорим йому, для чого це потрібно. Ножа вона не бачила. Розмов про ніж не чула. Балаклаву ОСОБА_6 не одягав. По дорозі застрягали, і ром та чоловік, що сів позаду, виходили і виштовхували причеп. Чоловік, що сидів біля рома, вів себе спокійно. На в`їзді в Ніжин по вул. Носівський Шлях той чоловік попросив його висадити, тому автомобіль зупинили і висадили його. Далі ром сказав їхати в район « ОСОБА_29 » у Ніжині. Дещо недоїжджаючи до того місця де потім відчепили причеп, ром сказав висадити його і він зараз прийде. Висадивши його з автомобіля, за поворотом під`їхали до двору, де ОСОБА_6 зупинився, причем біля двору від`єднали. Знає, що то двір чоловіка на ім`я ОСОБА_30 . На автомобілі вже під ранок повернулися до дому. Щодо обшуку автомобіля, повідомила, що коли приїхали поліцейські відкрила їм гараж, сама пішла у будинок. Потім вони сказали, що в гаражі незручно проводити огляд, і автомобіль з гаража помістили під двором. Ніж, який фігурує у справі, постійно зберігався і використовувався ОСОБА_6 у гаражі. Поліцейські показували її багато ножів з їх домоволодіння і питали, який з ножів був коли їздили у с.Ніжинське. Балаклаву ОСОБА_6 мав, носив її як шапку. У с. Ніжинське він балаклаву не одягав.

У судовому засіданні досліджені надані стороною обвинувачення документи, висновки експертів та речові докази:

- рапорт помічника чергового Ніжинського РВП від 07.05.2023 про надходження о 12:30 год повідомлення зі служби "102", заявник ОСОБА_9 , про те, що за адресою: АДРЕСА_5 , чоловік ОСОБА_31 , 1965 року народження, знайшовся, його 3 дні шукали, подавали як безвісно відсутнього. Чоловіка сьогодні вранці 07.05.2023 05:00-06:00 відомі ОСОБА_32 та його жінка пограбували, забрали телефон, цеп, швелера, причеп, погрожували ножем. Пограбування сталося в с. Ніжинське. Стратілат та його жінка сказали, що заріжуть чоловіка, якщо він звернеться до поліції. Стратілат проживає по АДРЕСА_2 . У графі результат відпрацювання зазначено, що під час виїзду СОГ на місце події встановлено, що ОСОБА_8 перебував в домогосподарстві ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , де він займався господарськими справами. 07.05.2023 близько 5 години ранку до господарства під"їхав автомобіль марки ВАЗ 2106 синього кольору, р.н. НОМЕР_2 , з якого вийшли дві невідомі особи, одна з яких була в балаклаві, а інша в кепці та сонцезахисних окулярах, вони під погрозами фізичною розправою ОСОБА_8 змусили його виносити з господарства різного роду металеві речі та забрали ОСОБА_8 із собою у Ніжин, де в подальшому відпустили. Було встановлено вказаних осіб. Ними виявилися ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.п. 204);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, згідно з яким 07.05.2023 слідчий прийняв усну заяву від ОСОБА_8 про те, що 07.05.2023 близько 05.00 години коли він перебував в господарстві своєї знайомої ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , зайшли незнайомі йому особи та погрожуючи йому здійснили крадіжку речей, які належать ОСОБА_9 та викрали його мобільний телефон (т. 1 а.п.205);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, згідно з яким слідчий прийняв 07.05.2023 усну заяву від ОСОБА_9 про те, що 07.05.2023 з її домогосподарства за адресою: АДРЕСА_4 , було викрадено причеп до автомобіля, два металевих багажники на автомобіль та металеві швелери близько 3 метрів 2 шт (т. 1 а.п. 212);

- протокол огляду місця події від 07.05.2023 з ілюстративною таблицею, згідно з яким за участю ОСОБА_9 оглянуто домогосподарство за адресою: АДРЕСА_4 , зафіксовано, що на території господарства знаходиться господарське приміщення, під час огляду якого в правому лівому куті виявлено різні металеві предмети. Навпроти господарського приміщення розташований гараж (т. 1 а.п. 214-217);

- заяву ОСОБА_18 від 07.05.2023 про добровільну видачу працівникам поліції автомобільного причепу без реєстрації, двох металевих швелерів, двох автомобільних багажників та металевого мангалу, які йому приніс його знайомий ОСОБА_33 (т. 1 а.п.218);

- протокол огляду від 07.05.2023 з ілюстративною таблицею, згідно з яким за участю ОСОБА_18 оглянуто ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_6 , під час огляду ОСОБА_18 добровільно видав працівникам поліції причеп до автомобіля зеленого кольору, два металевих швелери розміром близько по 3 метри, два автомобільних багажники зеленого та сірого кольору та саморобний металевий мангал, як вбачається з фототаблиці зазначені речі знаходилися на одноосному зеленому причепі (т.1 а.п.219-221);

- протокол огляду від 11.07.2023 з ілюстративною таблицею, згідно з яким на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області по вул. С. Прощенка, 22, в м. Ніжині, оглянуто одноосний причеп зеленого кольору в середині якого розміщено два металеві швелери, металевий мангал, два металеві багажники у вигляді решітки, які було разом зважено та визначено загальну вагу металевих предметів - 93 кг (т.1 а.п.222-223);

- протокол обшуку автомобілі ВАЗ 2106, р.н.з. НОМЕР_2 , від 07.05.2023 з відеозаписом до нього, згідно з яким виявлено на задньому сидінні балаклаву зеленого кольору; у барсетці чорного кольору на задньому сидінні виявлено скретч карти з мобільними номерами телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; в підлокітнику виявлено мобільний телефон марки NOKIA COUD НОМЕР_14; в бардачку автомобіля виявлено предмет, схожий на мисливський ніж, з маркуванням на лезі 95х18 з чохлом чорного кольору; куртку блакитну з темно-синіми вставками; куртку темно-синього кольору; штани сірого кольору. Все виявлене було вилучено (т.2 а.п. 99-102);

- протокол слідчого експерименту від 31.05.2023, згідно з яким він проведений слідчим Ніжинського РВП ОСОБА_34 за участю потерпілого ОСОБА_8 , оперуповноважених ВКП Ніжинського РВП ОСОБА_35 , ОСОБА_36 . За змістом протоколу, у АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 розповів, що 07.05.2023 близько 05.20-05.30 годин він перебував в сараї, де ночував з ночі, оскільки забув ключі від будинку та гаражного приміщення. Прокинувся від того, що почув як під"їхав якийсь автомобіль. Виглянув у вікно господарчого приміщення і побачив, що на території подвір"я знаходиться дві незнайомі йому особи. Побачивши вказаних осіб вийшов з приміщення сараю та вони почали запитувати, хто він і що тут робить, на що він відповів що приїхав з дозволу власника ОСОБА_9 щоб підготувати земельну ділянку до посадки картоплі. Після чого незнайомці запитали документи, але він пояснив, що документи знаходяться вдома у Конотопі, після чого ці особи почали погрожувати та говорити, що ми тебе "завалим, тебе можна валити, ти тут ніхто без документів". При цьому вказані особи поводилися так ніби вони військовослужбовці. Після чого відвели потерпілого до сараю та закрили там, а самі почали викочувати причіп та чіпляти його до автомобіля на якому приїхали. Після того як вони причепили причіп до авто, вони повернулися відкрили двері в господарське приміщення і зайшли в сарай, один з них дістав ніж. Потім почали вимагати в нього ключі від гаража, на що він відповів, що не має цього ключа, та незнайомці під погрозою ножа сказали, щоб ламав замок в приміщенні гаража, що він і зробив металевою арматурою. Незнайомці почали виносити з гаража металеві предмети, а також змусили його допомагати в цьому. В подальшому вказані чоловіки під погрозою застосування насильства посадили його на заднє ліве сидіння автомобіля марки ВАЗ 2106 р.н.з. НОМЕР_2 , при цьому старший чоловік сів за кермо автомобіля, а молодший сів біля нього на заднє сидіння тримаючи в руках ніж, щоб ОСОБА_8 міг його ввесь час бачити та не виходив з автомобіля. ОСОБА_8 продемонстрував маршрут руху автомобіля, переміщення відбувалося на службовому автомобілі поліції. Після початку руху, метрів через 300 причеп відчепився від авто. ОСОБА_8 з молодшим чоловіком вийшли з авто і причепили його назад і продовжили рух у Ніжин. Приїхали до металоприймальної бази по вул. Носівський Шлях, яка була зачинена, розвернулися та поїхали польовою дорогою у Ніжин. Коли приїхали на якусь вулицю у приватному секторі у Ніжині, ОСОБА_8 з молодшим чоловіком вийшли, а старший чоловік з жінкою поїхали. Молодший чоловік відвів його до перехрестя та вказав на дорогу по якій наказав йти та не оглядатися назад. Сприймаючи всі погрози як реальні потерпілий виконав вказівку. Потім він повернувся в с. Ніжинське та замкнув назад замок, після чого пішов в м. Ніжин за адресою: АДРЕСА_5 , до ОСОБА_9 , якій розповів про подію і вона викликала поліцію. Всі погрози незнайомців він сприймав як реальні, розумів небезпечність цих погроз та можливі наслідки, боявся за своє життя. Також ОСОБА_8 додав, що на території домогосподарства вказані чоловіки погрозами примусили його віддати їм належний йому мобільний телефон, що він і зробив (т.1 а.п. 206-208);

- відеозапис проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 на додатку до протоколу слідчого експерименту від 31.05.2023 - флеш-носії microCD 16 GB, відомості на якому загалом відповідають змісту тексту протоколу слідчого експерименту. При цьому, з переглянутого у судовому засіднні відеозапису проведення слідчого експерименту вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 повідомив і показав окремі деталі події, які у змісті протоколу слідчого експерименту при описі його ходу не деталізовані. Так, при відтворені обставин події на місці ОСОБА_8 повідомив, що після того, як чоловіки викотили причіп з двору і відкрили двері сараю, де перед цим його зачинили, то в сарай зайшов старший чоловік і тримаючи в руках ніж, сказав не чинити опір інакше "завалим" та наказав вийти з сараю і потім чоловіки почали вимагати у ОСОБА_8 ключі від гаража, а коли ОСОБА_8 сказав, що в нього їх немає, то сказали взяти арматуру біля сараю і нею зірвати навісний зкамок на дверях гаража. ОСОБА_8 взяв арматуру біля сараю і пішов до гаража, з ним пішли і чоловіки, при цьому біля гаража старший чоловік тримав ніж а потім біля автомобіля передав ніж молодшому, який продовжував його тримати при русі автомобіля. При описі злочинців на предмет їх віку ОСОБА_15 зазначив, що один чоловік був віком від 30 до 40 років, а інший - років 20, може трішки старший (т.1 а.п. 209);

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 08.05.2023, згідно з яким потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_11 як особу, яка вчинила відносно нього розбійний напад 07.05.2023 в АДРЕСА_4 (т.1 а.п 210-211);

- висновок судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/125-23/4883-ТВ від 12.05.2023, згідно із яким ринкова вартість з урахуванням зносу, мобільного телефону марки «Sigma X treme DT-68» чорного кольору, без зарядного пристрою та навушників, який знаходиться у технічно справному стані, з наявними незначними потертостями на корпусі, на момент викрадення, а саме, 07.05.2023, може становити 1352 (одна тисяча триста п`ятдесят дві) гривні 56 копійок (т. 1 а.п. 239-242);

- висновок судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/125-23/4885-ТВ від 11.05.2023, згідно із яким ринкова вартість одного кілограма лому чорного металу у брухті, з урахуванням цін які діяли на споживчому ринку на території України, станом на 07.05.2023 може становити 6 (шість) гривень 17 копійок (т. 1 а.п. 243-246);

- довідку суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_37 від 12.06.2023, відповідно до якої вартість з урахуванням зносу автомобільного причепу металевого одноосного зеленого кольору розміром 1700х1200х(340мм), вантажопідйомністю 750 кг, з висотою бортів 34 мм, виробником якого є Старокостянтинів, 2016 року випуску, станом на 07.05.2023 могла становить 3500 гривень (т.1 а.п. 249);

- висновок судово-психіатричної експертизи № 358 від 13.06.2023, згідно з яким у ОСОБА_6 на теперішній час ознак психічного захворювання та тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявлено. У ОСОБА_6 на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, ознак психічного захворювання та тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявлено, він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 за його психічним станом на теперішній час психіатричне лікування не показане. ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження, та давати по них правильні свідчення (т.2 а.п.1-4);

- висновок судово-психіатричної експертизи № 359 від 13.06.2023, відповідно до якого у ОСОБА_6 на теперішній час не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю чи наркотичних речовин з синдромом залежності, тому відповідне лікування йму не показане (т.1 а.п.250-253 т.1);

- копію паспорта громадянина України у формі ІD-картки ОСОБА_11 (т. 2 а.п. 5), копію свідоцтва про народження ОСОБА_11 (т. 2 а.п. 6, 7), копію Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію НОМЕР_7 із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (т. 2 а.п. 8), копію Витягу з реєстру територіальної громади №15.1-01/1009 ( т. 2 а.п. 9), копію довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.05.2023 №33 (т. 2 а.п. 10), копію свідоцтва про здобуття базової середньої освіти ОСОБА_38 (т. 2 а.п. 11), копію листа служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 08.06.2023 №13.2-08/406 (т. 2 а.п. 12), копію протокола затримання ОСОБА_11 в порядку ст. 208 КПК України від 07.05.2023 (т. 2 а.п. 13-15), з яких слідує, що ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , станом на травень 2023 року навчався у ІНФОРМАЦІЯ_6 , яку закінчив у 2023 році, на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради не перебував, з його матір"ю постійно проводилися бесіди щодо залучення дитини до навчання, при затриманні його слідчим 07.05.2023 був встановлений як неповнолітній та учень школи за свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 ;

- роздруківку вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31.08.2023 та копію ухвали Чернігівського апеляційного суду від 30.11.2023 щодо ОСОБА_39 , у яких наведені показання, надані суду ОСОБА_11 , ОСОБА_8 під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні 07.05.2023 розбійного нападу на ОСОБА_8 (т. 2 а.п. 33-46);

- дві куртки, штани, ніж, окуляри сонцезахисні, маска по типу «балаклава», мобільний телефон.

Суд надає оцінку наданим сторонами доказам у відповідності до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, ураховуючи, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вирішуючи питання доведеності вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, суд доходить таких висновків.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує факту відкритого заволодіння разом з ОСОБА_11 у присутності ОСОБА_8 причепом та металевими виробами у вказані в обвинувальному акті час, місці. Дані обставини підтверджуються і дослідженими в ході судового розгляду доказами: показаннями ОСОБА_11 , ОСОБА_27 , ОСОБА_8 , які разом з ОСОБА_6 були очевидцями події, а також показаннями ОСОБА_18 та документами: рапортом помічника чергового Ніжинського РВП від 07.05.2023 про надходження повідомлення від ОСОБА_9 про злочин, протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_8 та від ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події від 07.05.2023, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 08.05.2023 згідно з яким потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_11 як особу, яка вчинила відносно нього розбійний напад, заявою ОСОБА_18 від 07.05.2023 про добровільну видачу працівникам поліції автомобільного причепу з металевими виробами, які йому приніс ОСОБА_40 , протоколом огляду від 07.05.2023 згідно з яким за участю ОСОБА_41 оглянуто ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_6 , під час огляду ОСОБА_18 добровільно видав працівникам поліції автомобільний причеп з металевими виробами.

Потерпіла ОСОБА_9 надала показання, що дозволу на заволодіння майном ОСОБА_6 чи ОСОБА_11 не давала. Тож сумніву у незаконності заволодіння ним суд не має.

Вартість майна, що було предметом злочину, доводиться протоколом огляду від 11.07.2023 згідно з яким на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ніжинського РВП оглянуто одноосний причеп зеленого кольору в середині якого розміщено два металеві швелери, металевий мангал, два металеві багажники у вигляді решітки, які було разом зважено та визначено загальну вагу металевих предметів - 93 кг; висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/125-23/4883-ТВ від 12.05.2023 згідно із яким ринкова вартість мобільного телефону на 07.05.2023 може становити 1352,56 грн; висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/125-23/4885-ТВ від 11.05.2023 згідно із яким ринкова вартість одного кілограма лому чорного металу у брухті, з урахуванням цін які діяли на споживчому ринку на території України, станом на 07.05.2023 може становити 6,17 грн; довідкою суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_37 від 12.06.2023 відповідно до якої вартість з урахуванням зносу автомобільного причепу металевого одноосного станом на 07.05.2023 могла становить 3500 грн.

Заперечуючи вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та наполягаючи на кваліфікації своїх дій як грабежу, обвинувачений ОСОБА_6 не погоджується з способом заволодіння майном, згідно обвинувачення.

Так, ОСОБА_6 стверджує, що він не бачив у ОСОБА_11 ножа, не знав про демонстрацію ОСОБА_11 ножа ОСОБА_8 . Про використання ножа з ОСОБА_11 не домовлялися.

Захисник зазначає, що мав місце у ОСОБА_11 ексцес виконавця.

Щодо даних доводів суд ураховує наступне.

Учасниками чи очевидцями події було чотири особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_27 .

Як зазначено вище, ОСОБА_6 наполягає, що не знав про наявність у ОСОБА_39 ножа і його демонстрації ОСОБА_8 .

ОСОБА_11 у своїх показаннях суду повідомив, що він сидів у авто на задньому сидінні, де також лежав ніж, який по дорозі впав і піднявши його він поклав його до правої кишені своєї куртки. Коли приїхали у село на місце події, він біля входу на подвір`я з правої кишені куртки дещо вийняв ніж, продемонструвавши його таким чином ОСОБА_8 , і сказав: «не лізь», маючи на увазі, щоб ОСОБА_8 їм не намагався чинити перешкоди. Чи бачив це ОСОБА_6 не знає, у цей час він стояв за його спиною на відстані біля двох-трьох метрів.

ОСОБА_27 надала показання, що ножа вона не бачила і розмов про ніж не чула.

ОСОБА_8 у судовому засіданні повідомив, що спочатку його незнайомці закрили у сараї і він звідти побачив, як незнайомці викотили причіп з двору і тоді він зрозумів, що вони злочинці. У подальшому двері в сараї вони відкрили та зайшли всередину, по переду стояв ОСОБА_20 спиною до ОСОБА_11 , який стояв позаду до нього і в цей час дістав мисливського ножа і мовчки продемонстрував його дивлячись в очі потерпілому та сховав назад до кишені. ОСОБА_6 мабуть не бачив цю демонстрацію ножа. З того часу потерпілий відчував небезпеку за своє життя і здоров`я та розумів демонстрацію ножа як знак про готовність ОСОБА_11 його застосувати до нього. Надалі всі вони вийшли із сараю, йому сказали зірвати навісний замок з дверей гаража, що він зробив за допомогою арматури, яку взяв неподалік.

Як вбачається з відеозапису ходу слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 він на місці розповів і показав, що після того як його закрили в сараї, а потім, коли викотили з двору причіп, відкрили двері до сараю і стоячи в сараї на вході йому "старший показав ножа, типу рипнишся, тут ми тебе й завалим". Наказали вийти з сараю, вимагали ключі від гаража, він відповідав, що ключів у нього не має. Потім наказали зірвати замок з дверей гаража арматурою, що була встромлена у землю біля сараю. Він видьоргнув арматуру з землі і підійшов до воріт гаража та сказав навіщо ламати замок. На що ОСОБА_42 підійшов до нього і наказав йому зробити це, стояв при цьому позаду з ножем, і потім з ножем відійшов дещо від гаража. ОСОБА_8 зірвав замок арматурою, потім йому наказали арматуру викинути, що він і зробив. За вказівкою відчинив ворота гаража та допоміг під погрозами завантажувати швелера на причеп. У подальшому підійшли до автомобіля під двором і передав "меньшому" ніж і сказав "держи його". Потім сіли в автомобіль. ОСОБА_8 сказали "сідай, поїдеш з нами". При цьому у "меньшого" був ніж. Під час руху на автомобілі "меньший" тримав ніж, щоб ОСОБА_8 бачив. Говорили, що якщо хоче жити, то значить він спав, і нічого не бачив. Не поїхати з ними і не сісти в автомобіль він не мав можливості ні в якому разі, оскільки вирішив не провокувати бандитів, він хвилювався за своє життя і здоров"я.

Отже, у досліджених доказах містяться суперечності щодо обставин демонстрації ножа потерпілому ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 та ОСОБА_27 стверджують, що ножа взагалі не бачили.

ОСОБА_11 зазначає, що ніж ОСОБА_8 демонстрував він, а саме біля входу на подвір`я з правої кишені куртки дещо вийняв ніж і показав його ОСОБА_8 та сказав: «не лізь».

ОСОБА_8 при допиті у суді зазначив, що коли двері в сараї відкрили, ніж йому показував ОСОБА_11 , а ОСОБА_6 мабуть не бачив цю демонстрацію ножа.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_8 на місці розповів і показав як тоді, коли двері в сараї відкрили, ніж йому показував ОСОБА_6 , а також був з ножем біля нього коли наказував зірвати замок з дверей гаража, а потім біля автомобіля передав ніж ОСОБА_11 , який під час руху автомобіля тримав його, щоб ОСОБА_8 бачив.

Суд ураховує, що слідий експеримент з потерпілим ОСОБА_8 проведений 31.05.2023, тобто через 25 днів після злочину і безпосередньо на місці події. Відносно нетривалі часові рамки після події і перебування при відтворені обставин події безпосередньо на місці злочину дають можливість відтворити обставини більш повно і більш детально. Тоді як суду потерпілий ОСОБА_8 надавав показання у судовому засіданні 06.11.2023, тобто через більший проміжок часу з моменту події. При цьому, потерпілий послідовно зазначав про демонстрацію йому ножа, що вбачається з протоколу слідчого експерименту, його показань, наданих суду як 06.11.2023, так і тих, що відображені у вироку Ніжинського міськрайонного суду від 31.08.2023 щодо ОСОБА_11 . Проте, під час слідчого експерименту показав на місці як спочатку у сараї ножа показав ОСОБА_6 , а потім він же ще біля гаража наказуючи зірвати замок, а надалі ножа передав ОСОБА_11 і той тримав його у машині при русі. У інших же показаннях повідомляв, що ніж показував ОСОБА_11 біля гаража. Чим довший час проходить з моменту події, тим з меншою повнотою і деталіазцією в пам"яті зберігаються спогади. Оскільки найбільш наближеними до події в часі є відомості, повідомлені потерпілим під час слідчого експерименту 31.05.2024 безпосередньо на місці злочину, суд вважає, що саме вони найбільш повно і детально відтворюють обставини події. Крім того, ОСОБА_8 при слідчому експерименті повідомив, що ніж йому демонструвався у сараї, біля гаража та у машині при русі, наявність ножа підтвердив ОСОБА_11 , який зазначив, що взяв його ззаді в машині, тоді як ОСОБА_20 користувався цією машиною перед цим, як вказав у показаннях - вимив і прибрав у ній напередодні біля річки. З показань ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 слідує, що всі вони у ході цих подій були неподалік один від одного, ОСОБА_6 керував діями ОСОБА_11 та наказував що робити ОСОБА_8 . За даних обставин суд критично оцінює показання ОСОБА_6 про те, що він не знав про демонстрацію потерпілому ОСОБА_8 ножа при заволодінні майном.

Доводи захисника про недопустимість протоколу слідчого експерименту з ОСОБА_8 з тих підстав, що за суттю мав місце його допит на місці злочину, а не відтворення обставин, суд вважає безпідставними, оскільки з відеозапису слідчого експерименту слідує, що ОСОБА_15 на місці показав, де спав у господарському приміщенні коли проснувся як приїхав автомобіль, звідки побачив незнайомців, де з ними говорив, у якому сараї і як його закрили, як відкрили і де стояв на вході у сарай ОСОБА_6 коли показав ніж, куди він вийшов із сарая, де взяв арматуру, як з її допомогою зірвав замок на дверях гаража, де стояв ОСОБА_6 коли наказував зривати замок і куди відійшов, показав де він сидів у автомобілі на місці заднього пасажира і з використанням службового автомобіля поліції також показав маршрут руху автомобіля з с. Ніжинське до металобази по вул. Носівський Шлях у Ніжині та подальший рух околицями ОСОБА_24 і по Ніжину, та місце де його висадили, у яких місцях причеп по дорозі від"єднувався від автомобіля. За такого, по своїй суті, проведена слідча дія є саме слідчим експериментом.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_6 з напарником і дружиною з ОСОБА_24 рано вранці прибули заволодіти незаконно майном до домоволодіння у с.Ніжинське. По прибуттю виявили там ОСОБА_8 , якого обманули, вдаючи з себе військових та зачинили спочатку в сараї і заволоділи причіпом. Потім же, їм знадобилось проникнути до гаража, який був зачинений на замок. Для цього вони випустили потерпілого з сараю і питали його де ключі. При цьому, перед тим як випустити ОСОБА_8 з сараю, вочевидь розуміючи що ОСОБА_8 вже здогадався що вони вчиняють незаконне заволодіння майном, для пригнічення його волі та упередження можливого спротиву з його сторони, було продемонстровано ніж таким чином, що давало розуміння можливості його застосування до ОСОБА_8 у разі протидії нападникам чи непідкоренню їхнім вимогам. Бажаного ефекту нападники цим досягли, оскільки ОСОБА_8 повністю їм підкорявся, вирішивши їх не провокувати. Коли ОСОБА_8 запитав для чого зривати замок з гаража, біля нього з ножем знову було наказано зробити це, тим самим повторено вплив на вольову сферу ОСОБА_8 з демонстрацією ножа, а надалі ніж демонструвався при русі авто у Ніжин до металобази. Потерпілий зазначив, що погрози сприймав реально, особливо коли їхали по околицях Ніжина польовими дорогами, як вказав на слідчому експерименті, взагалі припускав, що "тут зараз підріжуть і прикопають". Головним же критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим.

Таким чином, за встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії ОСОБА_6 містять склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в межах висунутого обвинувачення, - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище, вчинений в умовах воєнного стану.

Суд зауважує, що попри те, що статтею 187 КК України передбачена кваліфікуюча ознака вчинення злочину особою, яка раніше вчинила розбій, і наявності у ОСОБА_6 непогашеної судимості за ч. 3 ст. 187 КК України за вироком від 26.10.2009 Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, така кваліфікуюча ознака ОСОБА_6 згідно обвинувачення не інкримінована, при кваліфікації його дій не врахована. Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення.

Щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, суд бере до уваги, що викраденням людини є протиправне таємне або відкрите захоплення потерпілого, переміщення його з того місця, де він знаходився, та подальше утримання потерпілого викрадачем або іншою особою. Викрадення майже завжди супроводжується фізичним або психічним (погрози) насильством.

Потерпілий ОСОБА_8 послідовно зазначав під час слідчого експерименту та надання показань у суді, що він сів у автомобіль та поїхав у ньому з нападниками проти своєї дійсної волі, так як перед цим йому демонстрували ножа, тим самим погрожували ним, а потім коли майно завантажили у причеп наказали сісти в автомобіль і їхати з ними, де по дорозі питали, чи хоче він жити, ОСОБА_11 тримав ніж під час поїздки, говорили йому, щоб він з приводу події мовчав, говорив, що спав і нічого не бачив. По приїзду у Ніжин його висадили і відпустили. Діями керував саме ОСОБА_6 .

Суд не має підстав сумніватися і недовіряти потерпілому ОСОБА_8 щодо наданих ним показань про своє психічне сприйняття характеру і рівня загрози, яка виходила від нападників, та що він поїхав з ними в автомобілі і підкорився наказу сісти у автомобіль виключно, щоб не провокувати їх.

Ті ж обставини, що ОСОБА_8 забрали з місця події і возили в автомобілі під керуванням ОСОБА_6 учасниками кримінального провадження не заперечуються.

Отже, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_8 абсолютно добровільно вирішив проїхати в автомобілі з обвинуваченим і іншими особами, неспроможні і спростовуються дослідженими судом доказами і встановленими обставинами кримінального провадження.

Сукупністю досліджених у ході судового розгляду доказів підтверджується, що застосовуючи психологічне насильство до ОСОБА_8 , ОСОБА_6 змусив його сісти у автомобіль і проти його волі відвіз його у Ніжин, тобто перемістив його з того місця, де він знаходився, та утримував у автомобілі певний час. Такі дії ОСОБА_6 містять склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, в межах висунутого обвинувачення, - незаконне викрадення людини.

Попри те, що ч. 2 ст. 146 КК України передбачена кваліфікуюча ознака вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, така ОСОБА_6 згідно обвинувачення не інкримінована, при кваліфікації його дій не врахована. Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення.

При зазначенні на виконання п. 2 ч. 3 ст. ст. 374 КПК України у вироку формулювання обвинувачення за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 146 КК України, визнаного судом доведеним, судом виключено з такого обвинувачення ім"я неповнолітнього співучасника злочинів з огляду на положення ст. 337 КПК України, за якими судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Обвинувальний акт, що розглянутий судом, був складений по відношенню до ОСОБА_6 . Кримінальне провадження щодо неповнолітнього виділене в окреме провадження, і судом у даному кримінальному провадженні судовий розгляд обвинувачення проти нього не здійснювався.

Щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, суд виходить з того, що за змістом закону під втягненням неповнолітнього у протиправну діяльність треба розуміти певні дії дорослої особи, вчинені з будь-яких мотивів і пов`язані з безпосереднім впливом на неповнолітнього з метою викликати у нього рішучість взяти участь в одному чи декількох злочинах. Втягнення завжди передбачає наявність причинного зв`язку між діями дорослої особи і виникненням у неповнолітнього бажання вчинити протиправні дії.

Зважаючи на те, що такі злочини можуть бути вчинені тільки з прямим умислом, для доведеності вини обвинуваченого суду мають бути надані достатні докази того, що дорослий усвідомлював, що своїми діями втягує неповнолітнього у вчинення протиправної діяльності.

Кримінальна відповідальність за зазначені дії настає як у разі, коли доросла особа знала про неповнолітній вік втягуваного, так і тоді, коли вона за обставинами справи повинна була або могла про це знати.

Ураховуючи показання ОСОБА_11 про те, що саме за пропозицією ОСОБА_6 він поїхав з ним у с. Ніжинське, а також показання ОСОБА_8 про те, що саме ОСОБА_20 керував на місці злочину діями ОСОБА_11 , суд не має сумніву, що саме ОСОБА_6 здійснив вплив на ОСОБА_11 і залучив його до вчинення злочину. Показання ж ОСОБА_6 про те, що поїхати у с. Ніжинське запропонував ОСОБА_11 коли в них закінчилася горілка, суд оцінює критично, оскільки такі спростовуються як показаннями ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , так і іншими доказами, з яких слідує, що саме ОСОБА_6 перебував за кермом автомобіля, який перебував у його користуванні, саме він приїздив у пункти здачі металобрухту.

З приводу доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не знав про неповнолітній вік ОСОБА_11 суд об"єктивно зважуючи на предмет переконливості надані сторонами докази зазначає наступне.

Прокурор надав копію паспорта громадянина України у формі ІD-картки ОСОБА_11 (т. 2 а.п. 5), копію свідоцтва про народження ОСОБА_11 (т. 2 а.п. 6, 7), копію Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію НОМЕР_7 із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (т. 2 а.п. 8), копію Витягу з реєстру територіальної громади №15.1-01/1009 ( т. 2 а.п. 9), копію довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.05.2023 №33 (т. 2 а.п. 10), копію свідоцтва про здобуття базової середньої освіти ОСОБА_38 (т. 2 а.п. 11), копію листа служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 08.06.2023 №13.2-08/406 (т. 2 а.п. 12), копію протокола затримання ОСОБА_11 в порядку ст.208 КПК України від 07.05.2023 (т. 2 а.п. 13-15).

Даними документами підтверджується, що ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто на час злочину йому виповнилося 16 років 4 місяці, станом на травень 2023 року навчався у ІНФОРМАЦІЯ_6 , на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради не перебував, з його матір"ю постійно проводилися бесіди щодо залучення дитини до навчання, при затриманні його слідчим 07.05.2023 був встановлений як неповнолітній та учень школи за свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 ;

Зазначені докази підтверджують об"єктивно неповнолітній вік ОСОБА_11 на час вчинення злочину.

Проте відомостей про обізнаність ОСОБА_6 з цими документами чи будь-якими іншими даними про вік ОСОБА_11 стороною обвинувачення до суду не надано. Встановлення віку ОСОБА_11 слідчим при затриманні не доводить, того що за загальним перебігом подій при спілкуванні і знайомстві у повсякденній ситуації з ОСОБА_11 інша людина відразу ж повинна б була розуміти, що ОСОБА_11 є неповнолітнім. Спілкування слідчого при затриманні особи у порядку ст. 208 КПК України не коректно порівнювати із спілкуванням між громадянами у побуті, адже встановити особу при затриманні, складовим чого є і встановлення її віку, є обов"язком слідчого, а відтак він неодмінно має ставити питання особі про її вік і отримати підтверджуючі документи, чого, як правило, не відбувається при спільному розпитті спиртного до того незнайомими особами.

ОСОБА_11 надав показання, що ОСОБА_6 до даних подій бачив кілька разів на річці Остер у Ніжині при риболовлі. Зі слів ОСОБА_6 знав, що він проходить військову службу. ОСОБА_6 він про свій вік, освіту не розповідав.

ОСОБА_6 зазначає, що ОСОБА_11 приєднався до нього і знайомого " ОСОБА_12 " на річці у переддень злочину. До того бачив його один раз неподалік місця свого проживання у бесідці у компанії осіб ромської національності. Вів себе як дорослий чоловік, пив на рівні з ними горілку. Вважав, що він дорослий, повнолітній чоловік.

Жоден інший допитаний у ході судового розгляду свідок, або ж досліджені документи, не свідчать, що ОСОБА_6 був обізнаний про вік ОСОБА_11 .

Прокурор стверджує, що ОСОБА_11 за своєю зовнішністю, будовою тіла, статурою, поведінкою і мовою очевидно візуально виглядає підлітком (дитиною), що не міг не бачити ОСОБА_6 .

Захист же, посилаючись також на зовнішній вигляд ОСОБА_11 , наполягає, що за його виглядом не видно, що він неповнолітній.

Сприйняття особи на вигляд на предмет віку має оціночний і значною мірою суб"єктивний характер.

Беручи до уваги, що доказів того, що ОСОБА_6 повідомлялося про вік ОСОБА_39 чи він знав про це з інших джерел, суду не надано, а кримінальна відповідальність за ст. 304 КК України настає і тоді, коли доросла особа за обставинами справи повинна була або могла знати про неповнолітній вік втягуваного, суду слід надати аргументовану відповідь на доводи сторін щодо цієї обставини.

Попри значну міру суб"єктивного чиннику у сприйнятті особи на предмет її віку, суд враховує те, як сприймали ОСОБА_11 інші особи, які також не були обізнані про його вік.

Потерпілий ОСОБА_8 під час слідчого експерименту зазначив, що він мав вік біля 20 років, можливо трішки старший. При допиті у судовому засіданні ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_11 на вигляд було років 25, так як він високий, худорлявий, стрункий, фізично розвинений, статура сформована, голос дорослого чоловіка. Відразу не зрозумів, що він ромської національності.

Потерпіла ОСОБА_9 надала показання про те, що ОСОБА_11 знає, він «малолєтка», на вигляд йому років 16, 17.

Свідок ОСОБА_18 надав показання про те, що ОСОБА_6 приїхав до нього з хлопцем ромської національності, з яким він не знайомий, хоча кілька разів його бачив, знав, що він проживає десь в мікрорайоні «Фрунзівка» у Ніжині, на вигляд йому років 20, можливо трішке більше, по ньому не було видно, що він неповнолітній.

Свідок ОСОБА_27 надала показання, що циган, що був з ними, виглядав за зовнішніми ознаками років за 20.

Отже, лише потерпіла ОСОБА_9 вказала, що на вигляд ОСОБА_11 неповнолітній. Всі інші особи, оцінили за зовнішнім виглядом ОСОБА_11 як повнолітню особу. При цьому, суд ураховує, що ОСОБА_9 також є членом ромської спільноти і проживала у Ніжині, та вона вік ОСОБА_11 за виглядом може оцінювати з урахуванням знання місця його проживання, родичів, тощо.

Судом проводився допит ОСОБА_11 11.01.2024, тобто через вісім місяців після події, чого недостатнього за часом для істотної зміни зовнішності, пов"язаного з дорослішанням і фізичним розвитком, щоб вона разюче відрізнялася від зовнішності, яку він мав на час злочину. Суд не вбачає очевидним за зовнішнім виглядом ОСОБА_11 його неповнолітнього віку. Він має сформовану статуру, голос не дитячий чи підлітковий, а чоловічий, середнього зросту, шкірні покриви на обличчі не характеризуються надмірною гладкістю і чистотою, як у дітей, видно щитину в ділянці підборіддя і біля вух, поведінка не розгублена, а відповідає поведінці пересічного громадянина, викликаного до суду для надання показань. На вигляд справляє враження студента 1-2 курсу вищого навчального закладу чи робітника віком біля 20 років, можливо трішки менше, можливо трішки більше. Тобто він не виглядає на свій вік, а виглядає дорослим молодою людиною.

Тож доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_6 за обставинами справи, а саме за зовнішнім виглядом ОСОБА_11 повин був або міг знати про неповнолітній вік ОСОБА_11 , суд вважає непереконливими.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 КонституціїУкраїни та ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, за змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Обвинувальний вирок може бути ухвалений судом лише у тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом, тобто сукупність обставин справи, встановлених під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року, Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що відсутні достатні докази на підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні втягнення неповнолітнього у протиправну діяльність, оскільки не доведено, що ОСОБА_6 за обставинами справи повин був або міг знати про неповнолітній вік ОСОБА_11 .

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, не доводиться поза розумним сумнівом сукупністю наявних у справі доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обгрунтований сумнів.

Тому за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_6 належить виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю наявності в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст.146 КК України, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення згідно із ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину (ч. 1 ст. 146 КК) та особливо тяжкого злочину (ч. 4 ст. ст. 187 КК).

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 за вчинення 07.05.2023 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою, вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_6 є судимим за умисні злочини, у тому числі за вчинення 04.01.2023 незаконного позбавлення волі двох і більше осіб за ч. 2 ст.146 КК України вироком Ніжинського міськрайонного суду від 01.03.2023. Оскільки ознака вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_6 згідно обвинувачення не інкримінована і при кваліфікації його дій не врахована, тому дана обставина враховується як обтяжуюча покарання. У показаннях суду ОСОБА_6 зазначив, що звечора 06.05.2023, в ніч на 07.05.2023 розпивав спирте і вранці коли закінчилася горілка поїхав і вчинив злочин, тобто в стані алкогольного сп"яніння.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повторність і рецидив злочинів. Оскільки ознака вчинення злочину особою, яка раніше вчинила розбій, ОСОБА_43 згідно обвинувачення не інкримінована, при кваліфікації його дій не врахована, тому повторність враховується як обставина, що обтяжує покарання, оскільки ОСОБА_6 має непогашену судимість за ч. 3 ст. 187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 є дорослим чоловіком 43 років, раніше неодноразово судимий за тяжкі злочини проти власності, працездатний, з середньою спеціальною освітою, будучи у період умовно-дострокового звільнення від покарання за вироком від 16.10.2019 Ніжинського міськрайонного суду призваним під час мобілізації до лав Збройних Сил України і призначеним на посаду навідника взводу охорони військової частини НОМЕР_9 , ухилився з 11.10.2022 від виконання військового обов"язку та був затриманий 04.01.2023 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, коли усвідомлюючи можливість бути виявленим працівниками правоохоронного органу у зв"язку з не з`явленням вчасно на службу, переховуючись закрив вхідні двері до будинку та погрожуючи застосуванням фізичної сили заборонив присутнім у будинку переміщатись та виходити з будинку, перебував під вартою до 01.03.2023 до ухвалення щодо нього вироку Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 146 КК України, яким затвердженого угоду про примирення, на час вчинення 07.05.2023 злочину перебував у Ніжині, має дитину, на обліках у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2022 року з приводу посттравматичний стресовий розлад, тривожно-депресивний синдром, під час судово-психіатричної експертизи при психіатричному огляді за висновоком експертів психіатрів діагноз "посттравматичний стресовий розлад, тривожно-депресивний синдром" не знайшов свого клінічного підтвердження, має у власності 1/2 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , має хронічні хвороби. Характеристика за місцем служби (т.2 а.п. 72) не підписана, а відтак немає обов"язкового реквізиту документа, а тому судом не може бути урахована щодо особи ОСОБА_6 .

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_9 завдано шкоди на загальну суму 4 823 грн, 81 коп., а потерпілому ОСОБА_44 - на суму 1 352 грн 56 коп., яку обвинувачений не відшкодував.

Ураховуючи особу винного та зазначені конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі в межах дещо нижчих за середні санкції із конфіскацією майна, та за ч. 1 ст. 146 КК України - у виді позбавлення волі в межах дещо вищих за середні санкції, та за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вчинив дані кримінальні правопорушення 07.05.2023, тобто до ухвалення 01.11.2023 щодо нього вироку Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 5 ст. 407 КК України, то при призначенні міри покарання слід керуватися положеннями ч. 4 ст. 70 КК України та за сукупністю злочинів покарання визначити у виді позбавлення волі шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком від 01.11.2023 Броварського міськрайонного суду Київської області, зарахувавши в строк покарання, призначеного за сукупністю злочинів, відбуту частину покарання за вироком від 01.11.2023 Броварського міськрайонного суду Київської області, з урахуванням того, що згідно даного вироку початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня набуття вироком законної сили, який залишений без змін ухвалою Київського апеляційного суду і набув законної сили 13.03.2024.

Крім того, вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 07.05.2023 кримінальні правопорушення скоєні після ухвалення стосовно нього вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2023, що набрав законної сили 03.04.2023, за яким ОСОБА_20 був засуджений за ч. 2 ст. 146 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Даний вирок при ухвалені вироку від 01.11.2023 Броварського міськрайонного суду Київської області вирішено виконувати самостійно.

Будучи звільненим від покарання з випробуванням, ОСОБА_6 знову вчинив нові умисні кримінальні правопорушення, що вказує на те, що належних висновків щодо свого виправлення він не зробив.

За таких умов, при призначенні міри покарання слід керуватися положеннями ч. 3 ст.78, ч. 1 ст. 71 КК України та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі, частково приєднавши до покарання невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2023.

При застосувані закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання суд ураховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14.06.2021 у справі № 443/806/19.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 необхідно обчислювати з дня набуття вироком законної сили, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк остаточно призначеного покарання строк попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні за вироком від 01.03.2023 Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області - з 04.01.2023 до 01.03.2023, та строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні - з 07.05.2023 до дня набуття вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України витрати на залучення експерта в розмірі 1 673 грн 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 09.05.2023, слід скасувати у зв"язку з припиненням потреби у його подальшому застоуванні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати невинуватим та виправдати у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю наявності в діянні складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 146 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев"ять) років із конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев"ять) років із конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2023, визначити ОСОБА_6 покарання строком 9(дев`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, зарахувавши в строк покарання за сукупністю злочинів відбуту частину покарання за вироком від 01.11.2023 Броварського міськрайонного суду Київської області - з 13.03.2024.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2023, та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання строком 10 (десять) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня набуття вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання, остаточно призначеного за цим вироком, строк попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні за вироком від 01.03.2023 Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області - з 04.01.2023 до 01.03.2023, та строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні - з 07.05.2023 до дня набуття вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1 673 (одна тисяча шістсот сімдесят три) гривні витрат на залучення експерта.

Скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 09.05.2023 з: металевого причепа зеленого кольору без реєстраційного номеру та без номеру рами, двох металевих швелерів, металевого саморобного мангалу, двох металевих багажників на автомобіль, сонцезахисних окулярів з надписом ВВ2027 Ray Bol, балаклави зеленого кольору, скретч карт з мобільними номерами телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , мобільного телефону марки NOKIA COUD НОМЕР_14, предмета, схожого на мисливський ніж, з маркуванням на лезі 95х18 з чохлом чорного кольору, куртки блакитної з темно-синіми вставками, куртки темно-синього кольору, штанів сірого кольору, автомобіля марки ВАЗ 21063, р. н. НОМЕР_1 , 1986 року випуску, двигун № НОМЕР_10 , кузов № НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_45 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_25 .

Речові докази:

- металевий причеп зеленого кольору без реєстраційного номеру та без номеру рами, два металеві швелери, металевий саморобний мангал, два металевих багажника на автомобіль - повернути ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , або уповноваженій нею особі;

- сонцезахисні окуляри з надписом НОМЕР_12 Ray Bol - повернути ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- балаклаву зеленого кольору, скретч карти з мобільними номерами телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , мобільний телефон марки NOKIA COUD 0525963В№ НОМЕР_13 , предмет, схожий на мисливський ніж, з маркуванням на лезі 95х18 з чохлом чорного кольору, куртку блакитну з темно-синіми вставками, куртку темно-синього кольору, штани сірого кольору - знищити;

- автомобіль марки ВАЗ 21063, р. н. НОМЕР_1 , 1986 року випуску, двигун № НОМЕР_10 , кузов № НОМЕР_11 , колір синій, який належить ОСОБА_45 , мешканці АДРЕСА_7 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , - повернути ОСОБА_25 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1