Справа №750/1737/21
Провадження №1-кп/750/13/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005419 від 01.10.2020 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 10.06.2005 вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;

- 23.11.2005 вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186, ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 19.04.2011 вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст. 395, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 13.11.2012 вироком Харківського районного суду Харківської області за ст. ст. 391, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 30.10.2014 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 30.01.2017 вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 26.03.2020 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 05.09.2022 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

без зареєстрованого та фактично місця проживання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

30.09.2020, близько «22» год. «20» хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «Аніка», що розташований по вул. Глібова, буд. 31, м. Чернігів, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом ривку з руки потерпілого ОСОБА_7 , відкрито викрав мобільний телефон марки «Huawei» модель Y7 Dual sim, з об`ємом пам`яті 3/32 Gb, вартістю 3347 грн. 00 коп., що належить останньому, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 12.12.2022, близько «08» год. «30» хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «Седам-Маркет», що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом ривку з руки потерпілого ОСОБА_8 , відкрито викрав мобільний телефон марки «Huawei» модель Y7 prime 2018, з об`ємом пам`яті 32 Gb, вартістю 1689 грн. 66 коп., що належить останньому, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.2 ст. 186 КК України не визнав. Просив його дії щодо потерпілого ОСОБА_8 перекваліфікувати на ч.2 ст. 190 КК України, посилаючись на те, що потерпілого не грабував, він взяв телефон у потерпілого подзвонити і той у нього так і залишився, оскільки у нього проблеми з пам`яттю. Просив його виправдати за епізодом з потерпілим ОСОБА_7 , оскільки він цього злочину взагалі не вчиняв, нічого не забирав у потерпілого, лише вдарив його, не знає чому потерпілий його обмовляє.

Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що обвинувачений ОСОБА_6 стояв біля магазину «Седам» та розмовляв з охоронцем, а він розмовляв по телефону. Обвинувачений спочатку попросив зателефонувати, а потім почав вихвачувати телефон у нього з рук, після чого він сам дав йому телефон, сподівався, що подзвонить і поверне. Він просив повернути телефон, але ОСОБА_6 не реагував, відповів: «почекай, поверну», але не повернув і пішов. Обвинувачений розмовляв по телефону і почав відходити, він просив повернути телефон, на що обвинувачений сказав: «почекай, не заважай, я розмовляю», і пішов у двори, розмовляючи. Він спочатку йшов за ним, просив повернути, але той так і не повернув телефон. Ввечері він телефонував на свій номер, обвинувачений відповів, що потім поверне. Спочатку він сподівався, що той поверне телефон, але в подальшому на виклик той вже не відповідав і тому він звернувся у поліцію. Телефон він намагався вихопити з його рук, спочатку був поряд, і він дав, сподівався, що обвинувачений подзвонить і поверне телефон, але той пішов з телефоном. На суворому покаранні не наполягав, претензій на даний час немає.

Потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що вони з обвинуваченим були раніше знайомі. 30.09.2020 він знаходився біля магазину «Аніка», де випадково зустрів обвинуваченого, і вони вирішили відсвяткувати зустріч, спілкувались, вживали алкоголь, конфліктів між ними не було. Йому подзвонили, він взяв телефон, а ОСОБА_6 в цей час вихопив телефон з рук і побіг. Він кричав йому: «стій, поверни телефон», біг за ним. Охоронець дзвонив на його номер, але той не відповідав. Наступного дня зустрілись з обвинуваченим, він обіцяв повернути телефон протягом 3 днів, але так і не повернув. Матеріальних претензій до обвинуваченого він не має на даний час, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що з обвинуваченим знайомі давно, з приводу викрадення телефону у ОСОБА_7 нічого вже не пам`ятає.

Відповідно до наданих прокурором даних свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 померли, свідок ОСОБА_13 призваний на військову службу по мобілізації.

Окрім зазначеного, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях також підтверджується сукупністю досліджених у порядку, встановленому ст. 358 КПК України, та перевірених в судовому засіданні доказів:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 06.01.2021, відповідно до якого ОСОБА_8 просить вжити заходів до невідомої йому особи, яка 12.12.2020 року близько 08:30 год., перебуваючи біля магазину «Седам» за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито заволоділа його телефоном мобільним ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , SIM НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , Huawei Y7, чорного кольору, силіконовому чохлі чорного кольору, придбаним за 7000 грн. у 2018 році;

-рапортом помічника-чергового Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_14 від 01.10.2020, відповідно до якого 30.09.2020 о 22:37 надійшло повідомлення зі служби НОМЕР_5 про те, що 30.09.2020 о 22:36 за адресою: АДРЕСА_2 заявник повідомив, що приблизно 15 хв. тому біля магазину «Аніка» невідомий відкрито заволодів його телефоном «Хуовей», НОМЕР_6 , побіг в сторону Масанів, прикмети: чоловік ромської національності, невисоко зросту з перебинтованою рукою, був у толстовці з капюшоном білого кольору, заявник ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 01.10.2020, відповідно до якого ОСОБА_7 просить вжити заходів до наочно знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , який 30.09.2020 року близько 22 год. 20 хв. забрав з рук його мобільний телефон марки «Huawei» Y7 темного кольору і побіг в невідомому напрямку, що мало місце неподалік магазинку «Аніка» за адресою: м. Чернігів, вул. Глібова, 31;

-розпискою ОСОБА_8 про отримання від старшого слідчого ОСОБА_16 мобільного телефону марки «Huawei Y7 prime 2018», імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_1 ;

- відповіддю ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія», згідно якого в період з 01.01.2020 по теперішній час ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримував у Товариства фінансові кредити під заставу техніки, зокрема 06.10.2020 під заставу телефону «Huawei» Y7 2019 (DUB-LX1) 3/32 Gb;

- протоком огляду місця події від 01.10.2020 з ілюстративною таблицею до нього, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_7 , на ділянці місцевості, що по АДРЕСА_2 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.10.2020, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_7 , згідно якого потерпілий упізнав чоловіка на фото під №4, на ім`я ОСОБА_15 , який 30.09.2020 близько 22:00 год. перебуваючи біля магазину «Аніка», що по АДРЕСА_2 , вихопив у нього з руки мобільний телефон. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.10.2020, на фотознімку під №4 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а на інших фотознімках зображені сторонні особи, які не мають відношення до кримінального провадження;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2020, проведеного за участі свідка ОСОБА_10 , згідно якого свідок упізнав чоловіка на фото під №4, на ім`я ОСОБА_15 , який 30.09.2020 близько 22:00 год. відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_7 . Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2020, на фотознімку під №4 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а на інших фотознімках зображені сторонні особи, які не мають відношення до кримінального провадження;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.01.2021, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 , згідно якого потерпілий впізнав чоловіка на фото під №4, на ім`я ОСОБА_15 , який 12.12.2020 близько 08:20 год., перебуваючи неподалік магазину «Седам», що по АДРЕСА_1 , відкрито вихопив з його руки мобільний телефон. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.01.2021, на фотознімку під №4 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а на інших фотознімках зображені сторонні особи, які не мають відношення до кримінального провадження;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.01.2021, проведеного за участі свідка ОСОБА_18 , згідно якого свідок впізнав чоловіка на фото під №4, на ім`я ОСОБА_15 , який 12.12.2020 близько 08:20 год., перебуваючи біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_1 , відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_19 . Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.01.2021, на фотознімку під №4 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а на інших фотознімках зображені сторонні особи, які не мають відношення до кримінального провадження

-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.10.2020 за участі потерпілого ОСОБА_7 , з додатком до нього оптичним носієм - диском, який було продемонстровано в судовому засіданні, під час якого потерпілий ОСОБА_7 біля магазину «Аніка», що розташований по АДРЕСА_2 , розповів про події, які мали місце 30.09.2020 та показав, як саме у нього було викрадено мобільний телефон, зокрема вказав, що зустрів знайомого, відпочивали, хотіли випити. Коли вийшли з магазину, знайомий вихопив з рук телефон і побіг. ОСОБА_7 біг за ним, але не наздогнав. Попросив охоронця магазину набрати на його номер телефону, але відключився. На наступний день ОСОБА_7 зустрів знайомого, той обіцяв повернути телефон, але більше він його не бачив;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.10.2020 за участі свідка ОСОБА_10 , з додатком до нього оптичним носієм - диском, який було продемонстровано в судовому засіданні, під час якого свідок ОСОБА_10 біля магазину «Аніка», що розташований по АДРЕСА_2 , розповів про події, які мали місце 30.09.2020 за вищевказаною адресою, зокрема вказав, що він працює охоронцем в магазині «Аніка», 30.09.2020 ввечері у знайомого ОСОБА_7 , який часто приходить в магазин, забрали телефон. Вони ( ОСОБА_7 та обвинувачений) випивали, спілкувались, ОСОБА_7 купив горілку. ОСОБА_7 діставав свій телефон в магазині. Вони вийшли на вулицю. Потім побачив, що обвинувачений біг, в руках був телефон, а ОСОБА_7 біг за ним і кричав: «Віддай мій телефон», але той втік;

-протоколом огляду речей від 13.01.2021 та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого слідчим, за участі ОСОБА_13 , було оглянуто мобільний телефон марки «Huawei» в корпусі чорного кольору;

- протоколом огляду диску від 11.01.2021 додатком до нього оптичним носієм диском, згідно якого було проведено огляд оптичного диску, в ході перегляду якого встановлено, що на ньому наявні два відео файли: «vp010_IP камера10_vp010_3907_4011_113022662», «vp010_IP камера11_vp010_3900_4540_113021830». При перегляді відео файлу «vp010_IP камера10_vp010_3907_4011_113022662» час починається з 08:39:07 години 12.12.2020, камера охоплює територію біля ломбардного відділення, що по АДРЕСА_3 . В 08:39:29 в поле зору камер потрапляє чоловік, який йде спиною до камер. Останній вдягнений у темну куртку, на голові капюшон, світлі джинси, коричневі туфлі. Через плече у чоловіка висить чорна сумка. Голова чоловіка прижата до лівого плеча. Після чого останній зникає з поля зору камер. При перегляді відео файлу «vp010_IP камера11_vp010_3900_4540_113021830» час починається з 08:39:00 години 12.12.2020. Камера охоплює територію біля ломбардного відділення, що по АДРЕСА_3 . В 08:39:07 в поле зору камер потрапляє два чоловіки, якій йдуть по тротуару в сторону магазину «Сіверський». Чолові, що ліворуч, одягнений у темну куртку, на голові капюшон, світлі джинси, коричневі туфлі. Через плече у чоловіка висить чорна сумка. Голова чоловіка прижата до лівого плеча, руки в кишенях. Чоловік, що праворуч, одягнений в штани гірчичного кольору, темну куртку. На голові чорна шапка. Чоловік у світлих джинсах, щось говорить іншому чоловікові та йде. Біля лівого вуха в останнього щось схоже на мобільний телефон. При цьому чоловік в світлих джинсах обернувся ще раз до іншого чоловіка, а потім повернув за ріг ломбарду та зник з поля зору камер. Чоловік, що одягнений у штани гірчичного кольору залишився біля ломбарду, де простояв ще деякий час, а потім зник;

-висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №4538/20-24 від 29.10.2020, згідно якого вартість мобільного телефону марки «Huawei» модель Y7 2019 Dual sim з об`ємом пам`яті 3/32 GB з урахуванням зносу станом на 30.09.2020 складає 3347,00 грн. (три тисячі триста сорок сім грн. 00 коп.);

-висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №106/21-24 від 16.01.2021, відповідно до якого вартість мобільного телефону марки «Huawei Y7 prime 2018 32 GB» модель LDN-L21 з урахуванням зносу станом на 12.12.2020 складає 1689,66 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят дев`ять грн. 66 коп.).

Допитавши обвинуваченого, потерпілих, дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 22, 23 КПК України щодо забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст. 321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст. 337 КПК України стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами, перевіреними під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Судом також були досліджені та перевірені в сукупності з іншими доказами твердження ОСОБА_6 щодо непричетності його до інкримінованих йому діянь, у зв`язку з чим суд приходить до такого висновку.

Аналізуючи позицію обвинуваченого, який свою вину не визнав у повному обсязі за кожним з епізодів, що інкримінуються тому, суд не приймає до уваги його доводи, оскільки вони повністю спростовуються вищезазначеними показаннями потерпілих, а також іншими матеріалами справи в сукупності, і суд розцінює їх як спробу обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Так, стосовно заперечень обвинуваченим ОСОБА_6 вчинення ним саме грабежу відносно потерпілого ОСОБА_8 , оскільки, останній сам добровільно дав йому свій мобільний телефон для здійснення дзвінка, а тому такі дії мають бути кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, суд зазначає наступне.

Виходячи з положень статті 186 КК, грабіж це відкрите викрадення чужого майна. При цьому, викрадення вважається відкритим, якщо воно вчинюється у присутності власника майна або особи, у віданні чи під охороною якої перебуває майно, і винний усвідомлює, що ці особи розуміють сутність його злочинних дій. Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном.

Поряд з наведеним, відповідно до положень статті 190 КК шахрайство це заволодіння майном або набуття права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою. Отже, предметом шахрайства є як чуже майно, так й право на нього. З об`єктивної сторони шахрайство полягає в протиправному заволодінні чужим майном, в набутті права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою. При цьому, обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності або обов`язковості передачі йому майна чи права на нього. Особливістю шахрайства є те, що винний заволодіває чужим майном шляхом спонукання самого потерпілого до передачі йому майна чи уступки права на майно.

Тобто, при шахрайстві потерпілий, будучи введеним в оману, сам добровільно передає винному майно чи право на нього. При цьому, на відміну від відкритого викрадення майна (грабежу), закінченим шахрайство вважається з моменту фактичного одержання винним майна чи права на нього.

Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. При цьому обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Якщо ж обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а вилучення майна відбувалося відкрито, то склад шахрайства відсутній, і такі дії потрібно кваліфікувати як грабіж.

Судом встановлено, що хоча потерпілий ОСОБА_8 спочатку нібито добровільно передавав свій мобільний телефон внаслідок зловживання його довірою з боку обвинуваченого, однак у подальшому ОСОБА_6 почав відходити з телефоном, а потерпілий слідував за ним і просив повернути своє майно, отже ОСОБА_6 , незважаючи на вимогу потерпілого повернути належний йому мобільний телефон, усвідомлюючи суспільно небезпечний та відкритий характер своїх дій, телефон не повернув та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, залишивши у себе. Тож обман потерпілого у конкретному випадку був лише способом доступу до чужого майна, вилучаючи яке у присутності потерпілого, обвинувачений розраховував на те, що його дії не будуть сприйматися ним як протиправні.

Проаналізувавши обставини кримінального провадження та зібрані у ньому докази, суд встановив, що зловживання довірою було викрито потерпілим ОСОБА_8 до того, як обвинувачений ОСОБА_6 зміг залишити місце вчинення злочину, де він ще не мав реальної можливості розпорядитися майном, яке йому він передав. При цьому, ОСОБА_6 після того, як його зловживання довірою було викрито, але до того, як злочин, передбачений ст. 190 КК України, було закінчено, продовжив здійснювати дії, спрямовані на заволодіння чужим майном і ці дії полягали саме у відкритому викраденні чужого майна, факт якого усвідомлював як сам обвинувачений, так і потерпілий.

Оскільки обман за таких обставин не є способом неправомірного вилучення чужого майна, то вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не може утворювати шахрайства, отже в даному випадку дії ОСОБА_6 , спрямовані на заволодіння чужим майном, які були розпочаті ним як шахрайські, після викриття їх ОСОБА_8 , який усвідомлював протиправність вчинюваних щодо нього дій та намагався повернути свій мобільний телефон, мають кваліфікуватися саме як відкрите викрадення чужого майна.

Суд не приймає твердження обвинуваченого щодо його непричетності до відкритого викрадення чужого майна (грабежу), що належить потерпілому ОСОБА_7 , з підстав того, що він цих дій не вчиняв, а потерпілий з незрозумілих причин його обмовляє.

Дана версія обвинуваченого спростована показаннями самого потерпілого ОСОБА_7 , наданими суду, який з повною впевненістю вказав на протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_20 , вчинені з метою заволодіння його майном. Показанням потерпілого у суду немає підстав не вірити, оскільки вони є логічні, стабільні, не суперечливі, а також підтверджені іншими доказами по справі, зокрема даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 01.10.2020, в якій потерпілий просив вжити заходів до наочно знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , який 30.09.2020 року близько 22 год. 20 хв. забрав у нього з рук його мобільний телефон марки «Huawei» Y7 темного кольору і побіг в невідомому напрямку; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.10.2020 потерпілому ОСОБА_7 та від 08.10.2020 свідку ОСОБА_10 , протоколом проведення слідчого експерименту від 21.10.2020 за участі потерпілого ОСОБА_7 , протоколом проведення слідчого експерименту від 21.10.2020 за участі свідка ОСОБА_10 .

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено підстав та причин, які б свідчили, що потерпілий ОСОБА_7 обмовляє обвинуваченого ОСОБА_6 .

Такі твердження обвинуваченого суд вважає неправдивими, способом захисту обвинуваченого, який має на меті у такий спосіб ухилитись від кримінальної відповідальності.

Стороною захисту заявлено клопотання про визнання недопустимими та неналежними доказами: протоколу проведення слідчого експерименту від 21.10.2020 за участі потерпілого ОСОБА_7 та протоколу проведення слідчого експерименту від 21.10.2020 за участі свідка ОСОБА_10 , з огляду на те, що, на думку захисника, на відеозаписах до протоколів зафіксовано допити таких осіб, а не слідчі експерименти, вони не відповідають обстановці та обставинам.

Вирішуючи заявлене стороною захисту клопотання, суд зазначає наступне.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд у кожному конкретному випадку має встановити: (1) чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих у результаті проведення процесуальної дії; (2) чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо: (1) ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних; (2) порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. У разі встановлення порушення, що породжує сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів чи за допомогою проведення додаткових процесуальних дій, суд має визнати такий доказ недопустимим. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження.

Такі висновки Суду відповідають практиці Верховного Суду, викладеній у постановах від 25.09.2018 у справі № 210/4412/15 - к, від 05.08.2020 у справі № 334/5670/18, від 22.10.2021 у справі № 347/840/19.

Крім того, за змістом частини першої статті 240 КПК України метою слідчого експерименту є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Ця мета досягається шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Визначення тактики проведення слідчого експерименту належить до компетенції слідчого і саме до повноважень цієї службової особи відноситься визначення конкретної мети слідчого експерименту та шляхів її досягнення. Зі змісту протоколів проведених слідчих експериментів за участі потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 вбачається, що слідчий ставив за мету уточнення та перевірку показань таких щодо обставин вчинення відкритого викрадення майна ОСОБА_7 , що мало місце 30.09.2020.

За таких обставин суд не знаходить підстав для визнання зазначених протоколів слідчих експериментів від 21.10.2020 за участі за участі потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 недопустимими доказами.

Суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_6 , а його дії вірно кваліфікованими за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом визнано рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, кількість та вартість викраденого, фактичні обставини провадження, відсутність вимог потерпілих стосовно призначення суворого покарання та матеріальних претензій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу винного його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, що на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відсутність даних щодо попередніх притягнень до адміністративної відповідальності та дані щодо попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, а саме, що він раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини проти власності, вказані кримінальні правопорушення вчинив в період непогашеної та не знятої судимості за раніше вчинені кримінальні правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, що обтяжує його покарання, у зв`язку з чим доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону, якою передбачене покарання за вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненими кримінальними правопорушеннями та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

Підстав до застосування положень ст. 69 КК України та ст. 75 КК України за вищенаведених обставин суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ч.4 ст. 70, 72 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертиз під час здійснення досудового розслідування в розмірі 1307 грн. 52 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялись.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.09.2022 року, призначити покарання ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити йому покарання остаточно у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст. 70, 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувати строк частково відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.09.2022 року.

Строк відбування покарання обчислювати згідно вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.09.2022 року, з 21 січня 2021 року.

В даному кримінальному провадженні відносно останнього запобіжний захід не застосовувався.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Huawei Y7 prime 2018» імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_7 , який 13.01.2021 добровільно видав ОСОБА_13 , - залишити в розпорядженні власника ОСОБА_8 ;

записи з камер відеоспостерження, що на фасаді ломбардного відділення за адресою: АДРЕСА_3 (постанова від 11.01.2021), залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження; записи з камер відеоспостерження «Мережа Безпеки» ГУНП в Чернігівській області, що на перехресті вулиць Рокосовського-Доценка м. Чернігова (постанова від 11.01.2021) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування для проведення судових експертиз в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 52 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку надсилається потерпілим, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1