Справа № 686/5181/24
Провадження № 1-кс/686/2459/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000005 від 03.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про арешт на тимчасово вилучене майно, що має значення для доказування у кримінальному провадженні № 0000005 від 03 січня 2024 року, зокрема:

- документи на яких міститься інформація з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі;

- документи на яких міститься інформація з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі;

- Флешнакопичувач на якому міститься інформація з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі;

Зошит з чорновими записами на яких міститься інформація з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі;

- Блокнот з чорновими записами на яких міститься інформація з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі;

- Книга «АллатРА» псевдорелігійної проросійської організації;

- Мобільний телефон марки «Самсунг А 23» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім-картою «Київстар» ( НОМЕР_3 ) та з сім-картою «Київстар» ( НОМЕР_4 ) .

Системний блок на якому міститься інформація з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 від 03.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України.

В ході досудового розслідування, 07.03.2024 на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області проведено обшук у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого вилучено зазначені речі.

Постановою слідчого від 07.03.2024 вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді від 11 березня 2024 року повернуто клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, зокрема для обґрунтування ознак речових доказів вилученого майна , зважаючи на те, що ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку 21.02.2024 було надано дозвіл на вилучення чорнових записів, флеш накопичувачів, лазерних дисків, літератури, нотаток, інформаційних матеріалів, електронних файлів, які перебувають на мобільному телефоні та/або на комп`ютері ОСОБА_5 з інформацією про розпалювання міжнаціональної ворожнечі, образ почуттів громадян у зв`язку з їх національною приналежністю.

Указані в ухвалі слідчого судді недоліки прокурор усунув.

Прокурор у поданому клопотанні зазначає, що документи на яких міститься інформація з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі поміщено до сейф-пакету № WAR 1936178 мають значення для кримінального провадження є речовим доказом оскільки на них зафіксовані відомості що мають ознаки розпалювання міжнаціональної ворожнечі.

Флеш-накопичувач на якому міститься інформація з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі поміщено до сейф-пакету №7366354 , зошит з чорновими записами на яких міститься інформація з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі, блокнот з чорновими записами, книга «АллатРА» псевдорелігійної проросійської організації, мобільний телефон марки «Самсунг А 23» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім-картою «Київстар» ( НОМЕР_3 ) та з сім-картою «Київстар» ( НОМЕР_4 ), мають значення для кримінального провадження, оскільки ОСОБА_5 за допомогою телефону зберігала інформацію з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі також з мобільного телефону здійснювала вхід у соціальну мережу «Фейсбук» на свою персональну сторінку, з якої в подальшому здійснювала розповсюдження зазначеної інформації.

За твердженням прокурора ,системний блок, на якому міститься інформація з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі має значення для кримінального провадження, оскільки ОСОБА_5 за допомогою системного блоку, зокрема його складової частини - жорсткого диску (HDD накопичувач на магнітних дисках) зберігала інформацію з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі також за допомогою системного блоку здійснювала вхід у соціальну мережу «Фейсбук» на свою персональну сторінку з якої в подальшому здійснювала розповсюдження інформації яка містить ознаки розпалювання міжнаціональної ворожнечі тому він є знаряддям злочину.

Крім цього, на жорсткого диску зберігається інформація яка містить ознаки розпалювання міжнаціональної ворожнечі та у кримінальному провадженні необхідно виконати комп`ютерно-технічну та лінгвістичну експертизи з метою отримання доказів що в подальшому наддасть можливість довести об`єктивну сторону кримінального правопорушення (місце, час, спосіб поширення інформації, знаряддя за допомогою якого це здійснювалося).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 і слідчий ОСОБА_4 просив задовольнити подане клопотання.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про розгляд клопотання повідомлена телефонограмою.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі ч.4 ст.172 КПК України під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.

З матеріалів клопотання та досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження № 0000005 у частині, що стосується поданого клопотання про арешт майна вбачається, що слідчими ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 від 03.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницького області від 21.02.2024 у справі № 686/5181/24, провадження 1-кс/686/1851/24 наданий дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , у якій проживає ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою виявлення і вилучення чорнових записів, флеш накопичувачів, лазерних дисків, літератури, нотаток, інформаційних матеріалів, електронних файлів, які перебувають на мобільному телефоні та/або на комп`ютері ОСОБА_5 з інформацією про розпалювання міжнаціональної ворожнечі, образ почуттів громадян у зв`язку з їх національною приналежністю..

У зв`язку із цим, слідчий ОСОБА_4 07.03.2024 у період часу з 07:17 год. по 10:42 год. провів обшук квартири АДРЕСА_2 , у якій проживає ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , де вилучив указані речі.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, слідчий має право, у тому числі, оглядати і тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження, що регламентовано у ч.7 ст.236 КПК України. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку або огляду, здійснюваний на підставі ухвали слідчого судді, яка постановлена на підставі ст.235 КПК України, слідчим подається впродовж 48 годин клопотання про арешт такого тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171 КПК України), тобто такого майна, яке не було зазначено в ухвалі слідчого судді при наданні дозволу на обшук.

Тобто КПК України чітко зазначено, що клопотання про арешт подається слідчим лише щодо майна, яке було тимчасово вилучене. Водночас законодавець не зазначає, що у подальшому, після проведення обшуку, дозвіл на який надано слідчим суддею, слідчий повинен звернутись до слідчого судді із клопотанням про арешт такого майна.

Отже, після проведення обшуку, дозвіл на який надано слідчим суддею, та вилучення майна, зазначеного у такій ухвалі слідчого судді, подальше звернення до слідчого судді про арешт майна - не вимагається і є недоцільним. У випадку вилучення під час обшуку такого майна, яке не зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, воно вважається тимчасово вилученим майном і у відношенні такого майна має бути звернення слідчого про його арешт.

Таким чином, вищенаведені вимоги кримінального процесуального законодавства щодо звернення слідчого, прокурора з клопотанням про арешт стосується тимчасово вилученого майна, яким в розумінні ч.7 ст.236 КПК України є вилучені під час обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Указана правова позиція напрацьована судовою практикою та знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 457/1485/13-к, за результатом розгляду якої суду зазначив, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України щодо тимчасово вилученого майна слідчим подається клопотання про його арешт або таке - повертається особі, в якої було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Матеріали клопотання свідчать, що указане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як, доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучені документи, зошит та блокнот , флеш-накопичувач відповідають тим, речам дозвіл на вилучення яких наданий в ухвалі слідчого судді.

Мобільний телефон марки «Самсунг А 23» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім-картою «Київстар» ( НОМЕР_3 ) та з сім-картою «Київстар» ( НОМЕР_4 ) , системний блок «BTS» як свідчать протоколи огляду електронних документів від 07.03.2024, містять інформацію про здійснення входу у соціальну мережу «Фейсбук» ОСОБА_5 та розповсюдження інформації, яка містить ознаки розпалювання міжнаціональної ворожнечі, що потребує проведення комп`ютерно-технічної та лінгвістичної експертиз.

А тому указані речі на цій стадії кримінального провадження слід зберегти у розпорядженні сторони обвинувачення.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Ненакладення арешту на вилучене майно із забороною права на відчуження, розпорядження майном або менш обтяжливий спосіб його накладення може призвести до втрати доказів у кримінальному провадженні і перешкодить досягненню мети кримінального провадження.

Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування у кримінальному провадженні № 0000005 на тимчасово вилучене майно:

- документи, на яких міститься інформація з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі, поміщені до сейф-пакету WAR1936180;

- документи на яких міститься інформація з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі? поміщені до сейф-пакету WAR1936178;

- Флешнакопичувач марки «Apасer»;

- Зошит з чорновими записами,

- Блокнот з чорновими записами

- Книгу «АллатРА» псевдорелігійної проросійської організації;

Мобільний телефон марки «Самсунг А 23» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім-картою «Київстар» ( НОМЕР_3 ) та з сім-картою «Київстар» ( НОМЕР_4 ) .

- системний блок «BTS»;

Виконання ухвали покласти на слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя