Справа № 713/679/24
Провадження №1-кп/713/87/24
УХВАЛА

іменем України

12.04.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретарки судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000037 від 10.02.2024 року про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянство України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 за невставлених дізнанням обставин придбав порошкоподібну речовину білого кольору, зовні схожу на психотропну, яка знаходиться в незаконному обігу, після чого зберігав її при собі без мети подальшого збуту.

10.02.2024 року, об 11.10 год. в смт. Берегомет неподалік річки «Сірет» Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_4 було затримано відповідно до ст.298-2 КПК України та вилучено порошкоподібну речовини білого кольору.

Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів №СЕ-19/126-24/1620-НЗПРАП від 15.02.2024 року надана на дослідження у прозорому зіп-пакеті речовина білого кольору містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР, маса якої становить 0,5238 г.

Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» 0,5238 грам РVР відноситься до наркотичних засобів, обіг якого заборонено.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 підтримав. Вважав доведеними наданими доказами вчинення протиправних дій у стані неосудності.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру не заперечували.

Суд, дослідивши та вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши надані сторонами кримінального провадження кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до висновку, що факт вчинення підозрюваним ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України підтверджується сукупністю доказів, наданих прокурором та безпосередньо досліджених судом, а саме:

- витягом з ЄРДР за №0000037 від 10.02.2024 року;

- протоколом затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 10.02.2024 року;

- висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/126-24/1620-НЗПРАП від 15.02.2024 року.

Зазначені докази суд визнає належними, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, та є допустимими, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.

Крім того, факт вчинення підозрюваним ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України підтверджується показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Таким чином факт вчинення підозрюваним ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, підтверджений сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Судом установлено, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №205 від 21.02.2024 року:

1. ОСОБА_4 на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі органічного маячного шизофреноподібного розладу, за своїм психічним станом він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

2. На період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, ОСОБА_4 теж виявляв ознаки психічного захворювання у формі органічного маячного шизофреноподібного розладу, за своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

3. Враховуючи психічний стан ОСОБА_4 та його схильність до повторного скоєння суспільно-небезпечних дій, відносно нього рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спецзакладу з надання спеціалізованої психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 92 КК України визначено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно з п.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

А відповідно до ч.2 та ч.3 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Частинами 1 та 2 ст.512 КПК України передбачено, що судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

А частиною 2 ст.513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Виходячи з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Суд, при визначенні виду примусових заходів медичного характеру, враховує характер душевного захворювання ОСОБА_4 та рекомендації експерта, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального проступку.

Вислухавши учасників судового провадження, з урахуванням ст.19 КК України, враховуючи висновки судово-психіатричної експертизи №205 від 21.02.2024 року, суд вважає, що:

суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.309 КК України, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, з приводу якого відкрито кримінальне провадження, мало місце та є доведеним дослідженими у судовому засіданні доказами;

вчинене ОСОБА_4 у стані неосудності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, то витрати на залучення експертів для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 1514,56 грн (висновок №СЕ-19/126-24/1620-НЗПРАП від 15.02.2024 року) необхідно віднести на рахунок держави.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19, 93, 94 КК України, ст.19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», ст.ст.369, 372, 503-505, 513 КПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Визнати, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України у стані неосудності.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Витрати на залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 1514,56 грн - віднести на рахунок держави.

Речові докази особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР, маса якої становить 0,5238 г, яка поміщена до сейф-пакету №3690852 та згідно квитанції від 22.02.2024 року зберігається в камері речових доказів при СУ ГУНП в Чернівецькій області знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Вижницький районний суд.

Суддя ОСОБА_9