Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

8 квітня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року щодо ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000974,

у с т а н о в и в :

Вироком Печерського районного суду м. Києві від 16.02.2024 ОСОБА_2 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.149 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

04.03.2024 заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, тобто у вчиненні дій, які виразились у вербуванні, переміщенні людей з метою експлуатації, з використанням уразливого стану потерпілих, вчинених щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.

Так, згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, які мають бути чітко сформульовані та відповідати положенням ст.407 КПК України, якою передбачено, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор у першу чергу вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке виразилось у недотриманні судом положень ч.3 ст.349 КПК України, і посилається на постанову Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 521/11693/16-к, який з цих підстав скасував вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і призначив новий розгляд у суді першої інстанції.

Також прокурор зазначає про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, положень ст.75 КК України, та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що знову ж таки виразилось у звільненні ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням та непризначенні йому додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, прокурор просить скасувати вирок повністю та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні, тобто у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, які суд першої інстанції виклав у вироку, обґрунтування чому не наводить, взагалі, і при цьому просить повторно дослідити лише матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Такий виклад апеляційних вимог та їх обґрунтування, в яких прокурор зазначає про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які згідно з ст.412 КПК України є підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, але при цьому просить суд апеляційної інстанції ухвалити новий вирок, свідчить про невизначеність його позиції та унеможливлює апеляційний розгляд, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

А тому апеляційну скаргу прокурора належить залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року щодо ОСОБА_2 а залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 7 /сім/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1