Справа № 541/1107/24
Провадження № 1-кс/541/365/2024
У Х В А Л А

03 квітня 2024 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному 28 березня 2024 року до ЄРДР за № 000339 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

встановив:

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: трактора марки «Беларус-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 ; причепа марки «2ПТС-4», власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 є ОСОБА_5 , деревини породи клен та берест, загальним об`ємом 8 м3, власник якої не встановлений, визначивши їх місцем зберігання територію ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Шевченка, 103 с. Велика Багачка Миргородського району Полтавської області.

Клопотання прокурор обґрунтовує наступним. В ході досудового розслідування встановлено, що 28 березня 2024 року о 08 год 53 хв. працівниками поліції ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області у лісопосадці біля поля за межами населеного пункту с. Балюки Миргородського району Полтавської області виявлено незаконну порубку дерев клен та берест в кількості 30 шт.

28 березня 2024 року проведено огляд місця події, а саме - земельної ділянки з координатами 49°42`50``N,33°36`46``E, яка розташована в лісосмузі поблизу с. Балюки Миргородського району Полтавської області, в ході якого виявлено та вилучено: трактор марки «Беларус 82.1», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; причеп марки «2ПТС-4»; деревину породи клен та берест загальним об`ємом 8 м3.

28 березня 2024 року постановою старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 вказане майно визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Власником вилученого трактору марки «Беларус-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно зі свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 та причепу марки «2ПТС-4», згідно зі свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 є ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ).

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив накласти арешт на вказане в клопотанні майно з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином.

Представник власника транспортних засобів ОСОБА_4 просив клопотання прокурора задовольнити частково та залишити власнику, користувачу право користування транспортними засобами. Зазначив, що наразі трактор, причеп оглянуто, підстави для проведення його експертного дослідження відсутні, тому відсутні підстави для тримання транспортного засобу на штрафному майданчику. Крім зазначеного, просив врахувати, що трактор «Беларус-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий в тимчасове безоплатне користування терміном на 10 років ТОВ «Господар», що підтверджується договором позички сільськогосподарської техніки від 01 лютого 2024 року, актом прийому-передачі від 01 лютого 2024 року.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Витяг з кримінального провадження №0000339 свідчить про те, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внесене в ЄРДР 28 березня 2024 року з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Під час проведення огляду місця події 28 березня 2024 року оглянуто та вилучено трактор марки «Беларус-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , причеп марки «2ПТС-4», деревину породи клен та берест загальним об`ємом 8 м3, власник якої не встановлений.

Зазначені транспортні засоби, деревина визнані речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000339.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, слідчий суддя враховує судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора частково, наклавши арешт на деревину породи клен та берест загальним об`ємом 8 м3, власник якої не встановлений, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником до скасування арешту майна, а також арешт на трактор марки «Беларус-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 ; причеп марки «2ПТС-4», власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 є ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження власником цими транспортними засобами,передавши їх на зберігання ОСОБА_5

Право користування цими транспортними засобами не буде перешкоджати проведенню слідчих дій, оскільки залишає за собою право збереження речового доказу у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 246 КК України такий вид покарання, як конфіскація не передбачений. Згідно зі ст. 96-1 КК України це майно не підлягає спеціальній конфіскації.

Вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 170 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником майнана деревину породи клен та берест загальним об`ємом 8 м3, власник якої не встановлений, визначивши місцем зберігання територію ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Шевченка, 103 сел. Велика Багачка Миргородського району Полтавської області.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження власником та користувачами тимчасово вилученого майна на:

-трактор марки «Беларус-82.1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

-причеп марки «2ПТС-4», власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 є ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Передати трактор та причеп на зберігання власнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1