Справа № 481/1102/24
Провадж.№ 1-кп/481/79/2024
В И Р О К

Іменем України

03.07.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000265 від 11.05.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Симонівка, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, одруженого, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що у вересні 2023 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на околиці с. Симонівка Баштанського району Миколаївської області в лісосмузі, виявив дикоростучий кущ рослини роду коноплі та в цей час в нього виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, для особистого вживання шляхом куріння, без мети збуту.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, без мети збуту, а саме куща рослини роду коноплі, у вересні 2023 року, точної дати та часу не встановлено ОСОБА_3 , діючи умисно, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і зловживанню ними», якими передбачено, що діяльність, пов`язана з обігом наркотичних засобів і психотропних речовин на території України забороняється, крім здійснення такої діяльності підприємствами державної та комунальної форми власності за наявності у них відповідної ліцензії, зірвав виявлений ним кущ рослини коноплі та переніс до території свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , тобто незаконно придбав наркотичний засіб, без мети збуту.

Цього ж дня, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, що розташоване за вище вказаною адресою, придбаний ним наркотичний засіб, а саме рослину коноплі, розмістив в приміщенні майстерні з метою, доведення її до сухого стану, таким чином став незаконно зберігати наркотичний засіб, без мети збуту.

На початку листопада 2023 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, коли рослина коноплі висохла, ОСОБА_3 , з метою виготовлення наркотичного засобу, руками відділив частину листя та суцвіття від стебла коноплі, за допомогою рук перетер та помістив їх до паперового згортку для подальшого вживання шляхом куріння, тобто незаконно виготовив наркотичний засіб, без мети збуту, який став незаконно зберігати в господарському приміщенні (курнику), за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

27.05.2024 під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс за дерев`яною шафою, яка знаходиться в приміщенні майстерні масою 3,667 г та в господарському приміщенні (курнику) масою 1,877 г.

У загальному в ході проведення обшуку за вищевказаною адресою виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 5,544 г, який ОСОБА_3 незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для власних цілей, без мети збуту та який відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» від 01.08.2000 № 188 відноситься до невеликих розмірів..

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана заява обвинуваченого ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї вини, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складена та підписана в присутності захисника.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження (ч.2 ст.87 КПК України).

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та його заяву, в якій він зазначає про беззаперечне визнання своєї винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами і згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, який не є наслідком будь-якого примусу, так як заява складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, що підлягають доказуванню та мають значення для кримінального провадження, які сумніву у своїй об`єктивності не викликають та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку є повністю доведеною за результатами спрощеного провадження.

За змістом ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення). Згідно з ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В силу положень ст. 92 КПК України у кримінальному провадженні обов`язок доказування покладено на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст. 94 КПК України).

Суд, оцінивши кожен доказ із погляду належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, знайшла своє підтвердження й доведена поза розумним сумнівом.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

Згідно з вимогами, визначеними ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до кримінального проступку, раніше не судимий, одружений, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, обставину, що пом`якшує покарання.

З урахуванням викладеного, за сукупності наведених вище обставин, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ч.1 ст.309 КК України, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Суд вважає, що за правилами ч.2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави судові витрати на залучення експертів на загальну суму 1893,20 гривень.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку п.3 ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:

- особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 3,667 г (3,408 г після експертизи) (спец. пакет СRІ 1176351);

- особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 1,877 г ( 1,645 г. після експертизи) (спец. пакет СRІ 1176349) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати, які понесені на залучення експертів з проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» 1893 (одну тисячу вісімсот дев`яносто три) гривні.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1