Справа № 526/45/19
№ провадження 1-кп/541/6/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 та ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 його захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження відомості щодо якого внесені 20.07.2017 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000609 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Гадяч Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, не судимого, освіта середня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , засіб зв`язку: тел. НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

19.07.2017 близько 20 год. ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом, легковим автомобілем марки «ВМW 316 І» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , рухаючись на ньому по вулиці Лохвицькій у м. Гадячі Полтавської області в напрямку від околиці до центра міста. Разом із ним в салоні вказаного транспортного засобу, в той момент, знаходилися також пасажири: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Під час руху при наближенні до «Т»-подібного перехрестя з вул. Енгельса (ліворуч по руху автомобіля) водій ОСОБА_5 не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням вище вказаного транспортного засобу, внаслідок чого допустив його занесення та виїзд на праве по ходу руху узбіччя, а потім у кювет, де відбулося перекидання автомобіля на дах.

Тим самим ОСОБА_5 допустив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої пасажир ОСОБА_8 отримав згідно висновку експертів №2/1631/1632 від 26.02.2018 за результатами проведення комісійної комплексної транспортно-трасологічної, автотехнічної та судово- медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді: відкритої тяжкої черепно- лицьової травми - перелому піраміди лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, уламкового перелому латеральної стінки правої верхньої щелепової пазухи; уламкового перелому правої вилицевої кістки; перелому крила скроневої кістки (крилоподібного відростку) справа, закритого перелому нижньої щелепи між 1-м та 2-м зубами, забою лобної долі головного мозку справа та базально-стовбурових структур, поверхневих ран, садна та гематоми обличчя, переважно справа, синця та садна в верхній третині лівого плеча, садна правої половини грудної клітки, по задній поверхні правого ліктьового суглоба з переходом на передпліччя, по передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, по передньо-бокових поверхнях обох гомілково-ступеневих суглобів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Пасажир ОСОБА_12 отримала незначні тілесні ушкодження, з приводу яких лікування не здійснювала.

За описаних вище обставин, під час керування транспортним засобом водій ОСОБА_5 порушив правила безпеки дорожнього руху, діючи зокрема за висновками експертів №2/1631/1632 та №1/1629/1630 від 26.02.2018 за результатами проведення комісійної комплексної транспортно-трасологічної, автотехнічної та судово-медичної експертизи у невідповідності до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідно до яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Недотримання цих вимог Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. При цьому ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути її.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив свою вину. Суду повідомив, що за кермом його автомобіля «ВМW 316 І» з реєстраційним номером НОМЕР_2 в момент дорожньо-транспортної пригоди перебував ОСОБА_8 . Саме він перебував в стані алкогольного сп`яніння та допустив порушення правил дорожнього руху, які стали причиною ДТП та тих наслідків, які настали. Сам ОСОБА_5 перебував на задньому сидінні транспортного засобу. Підтверджує факт вживання алкоголю разом з ОСОБА_8 до дорожньо-транспортної пригоди.

В ході судового розгляду судом досліджені та проаналізовані ряд доказів, які є належними та допустимими. Вони в своїй сукупності та кожний окремо надали можливість суду встановити фактичні обставини, які підтверджують вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

Показами потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив суду, що він не пам`ятає обставин дорожньо-транспортної пригоди в наслідок отриманих травм. Лише пам`ятає, що він разом з ОСОБА_5 відпочивали разом біля річки, де вживали алкогольні напої. Там також була сестра потерпілого, ОСОБА_13 . В певний час вони відвезли її додому та забрали дівчину на ім`я ОСОБА_14 , яка раніше йому була не відома. Коли відвозили сестру та забирали ОСОБА_15 за кермом перебував ОСОБА_5 .

Потерпілий вказує, що внаслідок отриманих травм його здоров`я зазнало значної шкоди. Негативні наслідки він відчуває досі, та як наслідок став інвалідом другої групи.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що був очевидцем подій після дорожньо-транспортної пригоди. Спочатку почув звуки писку шин, потім глухі удари. Коли вийшов на дорогу побачив на приїжджій частині лежав чоловік, обабіч приїжджої частини на ноги піднялась особа жіночої статі. Потім побачив перевернутий автомобіль чорного кольору, до якого наблизився водій автомобіля, який зупинився та почав витягувати особу чоловічої статі, через передні пасажирські сидіння, як пізніше з`ясувалось, то був ОСОБА_5 , який був при свідомості. Хлопець, що лежав на проїжджій частині був без свідомості. На запитання прокурора з якої відстані він бачив події, про які розповів суду, свідок повідомив, що з відстані 50-70 метрів і ближче не наближався.

Показами свідка ОСОБА_12 , яка будучи допитана в судовому засіданні повідомила, що під час ДТП вона перебувала в салоні автомобіля разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . В автомобілі сиділа на задньому сидінні. ОСОБА_19 сидів за кермом. ОСОБА_18 сидів збоку. На автомобілі їхали за містом ОСОБА_20 в напрямку міста. Автомобіль їхав на великій швидкості. Що сталось вона не зрозуміла, втратила свідомість і коли прийшла до тями, то лежала на дорозі. Оскільки сильно злякалась, встала та втекла пішки додому. Коли прийшла до тями, то бачила, що посеред дороги лежав ОСОБА_18 без тями, а ОСОБА_19 був у автомобілі при свідомості. Коли вона підійшла до автомобіля, шукаючи свої речі, ОСОБА_19 сказав їй, щоб вона тікала з місця пригоди та нікому нічого не розповідала. Через деякий проміжок часу ОСОБА_5 погрожував їй, щоб вона не повідомляла інформації про ДТП та взагалі казала, що її там не було.

Протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 19.07.2017, яким зафіксовані фактичні дані після дорожньо-транспортної пригоди пов`язаної з перевертанням автомобіля марки «ВМW 316 І» з реєстраційним номером НОМЕР_2 по АДРЕСА_3 . Додатком до протоколу є схема з розташуванням виявленого автомобіля, його уламків та слідів юзу. Також додатком до протоколу є фототаблиця, на якій наявні загальні зображення перевернутого та пошкодженого автомобіля на якому видно деформацію задньої частини, в тому числі заднього скла. (Том 2 а.с. 174-192) В пункті 17 протоколу в якому зазначено локалізація пошкоджень автомобіля чітко вказано, інформацію про розбите заднє скло автомобіля. Хоча стороною захисту протягом всього судового розгляду заперечувався даний факт.

Самим речовим доказом автомобілем марки «ВМW 316 І» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області в стані після дорожньо-транспортної пригоди.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно якого ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння (Том 2 а.с. 198).

Протоколом огляду ОСОБА_8 від 20.07.2017, яким зафіксовано тілесні ушкодження.

Протоколом огляду ОСОБА_5 від 20.07.2017, яким зафіксовано тілесні ушкодження.

Висновком судово-медичної експертизи № 217 від 16.10.2017, яким встановлено наявні тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 та віднесення їх до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент спричинення (Том 1 а.с. 211).

Висновком судово-медичної експертизи № 216 від 03.10.2017, яким встановлено наявні тілесні ушкодження у ОСОБА_5 та віднесення їх до легких тілесних ушкоджень (Том 1 а.с. 211).

Висновком комплексної транспортно-трасологічної, автотехнічної судово-медичної експертизу № 1/1629/1630 від 26.02.2018, відповідно до якого виходячи з сукупності судово-медичних, транспортно-трасологічних та автотехнічних даних гр. ОСОБА_5 знаходився на водійському сидінні автомобіля ВМW 316І д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки лише за таких обставин в умовах даного ДТП міг виникнути комплекс тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Показання ОСОБА_5 в частині його знаходження на момент ДТП на задньому пасажирському сидінні не спроможні і не відповідають дійсності. Також даним висновком зазначено, що в даній дорожній обстановці, водій автомобіля ВМW 316І д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути дану дорожньо-транспорту пригоду. В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля ВМW 316І д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 12.1, 12.4. та 12.9 (б) «Правил дорожнього руху України», але з технічної точки зору, тільки в частині невідповідності вимогам п. 12.1 вказаних правил знаходяться у зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 13 червня 2018 року, в ході якого вона розповіла обставини події до, під час, та після дорожньо-транспортної пригоди. В ході даної слідчої дії вона ствердно вказувала, що за кермом під час ДТП перебував ОСОБА_5 .

Висновком комплексної транспортно-трасологічної, автотехнічної судово-медичної експертизу № 2/1631/1632 від 26.02.2018 відповідно до якого виходячи із сукупності судово-медичних, транспортно-трасологічних та автотехнічних даних громадянин ОСОБА_8 знаходився на задньому сидінні за переднім пасажирським сидінням автомобіля ВМW 316І д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки лише за таких обставин в умовах даного ДТП міг виникнути комплекс тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Даним висновком також стверджується, що дії водія автомобіля ВМW 316І д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 12.1, 12.4. та 12.9 (б) «Правил дорожнього руху України», але з технічної точки зору тільки в частині невідповідності вимогам п. 12.1 вказаних правил знаходяться у зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Висновком додаткової комплексної транспортно-трасологічної, автомеханічної та судово-медичної експертизи від 10.01.2024, в якому комісія експертів стверджує, що ОСОБА_12 та ОСОБА_8 не могли бути водіями транспортного засобу ВМW 316І д.н.з. НОМЕР_2 в момент ДТП, яке сталось 19.07.2017. Даним висновком спростовуються свідчення обвинуваченого повідомлені суду, що він в момент ДТП перебував на задньому пасажирському сидінні транспортного засобу ВМW 316І д.н.з. НОМЕР_2 . Також у висновку надано твердження про можливий спосіб, за яким ОСОБА_8 опинився поза межами салону автомобіля ВМW 316І д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи на момент ДТП на задньому пасажирському сидінні, а саме через зруйноване заднє скло. Вказаний висновок узгоджується з доказами дослідженими судом, а саме протоколом огляду місця ДТП від 19.07.2017, в якому зазначено інформацію про руйнування заднього скла.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведеною повністю. Його необережні дії, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілого ОСОБА_8 , містять всі ознаки складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Показання обвинуваченого з приводу його перебування в момент дорожньо-транспортної пригоди на задньому пасажирському сидінні, позаду водійського сидіння, спростовуються вищеперерахованими доказами дослідженими в ході судового розгляду, в тому числі висновками комісійних експертиз. Лише в показах свідка захисту ОСОБА_16 який стверджував, що спостерігав за подіями після ДТП з відстані 50-70 метрів, наявна інформація, що йому здається, що ОСОБА_5 свідок ОСОБА_21 виймав із задніх пасажирських сидінь через передні пасажирські двері автомобіля. Однак свідок ОСОБА_21 , який безпосередньо виймав ОСОБА_5 з автомобіля, таких обставин під час допиту в суді не підтвердив.

Обставиною, що обтяжують вину обвинуваченого судом враховується вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом не встановлено обставин, що пом`якшує вину ОСОБА_5 .

При призначенні міри покарання обвинуваченому судом враховується те, що злочин вчинений ним відноситься до тяжких злочинів, вчинений з необережності, однак за наявності обтяжуючої обставини, а саме перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, відсутність пом`якшуючих вину обставин. Обвинувачений не судимий, має сім`ю, постійне місце проживання, де характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом з дитинства, внаслідок важкого захворювання. ОСОБА_5 під час збройної агресії відносно держави України в 2022 році був мобілізований до лав Збройних Сил України, однак в подальшому був демобілізований у зв`язку із перебування на його утриманні дитини інваліда.

Незважаючи на позитивні характеристики особистості обвинуваченого та перебування на його утриманні дитини інваліда, суд не може застосувати до нього інститути звільнення від відбування покарання з випробуванням, так як під час досудового розслідування він здійснював тиск на свідка ОСОБА_12 з метою спотворити її свідчення. Будучи притомним після дорожньо-транспортної пригоди та знаючи її обставини та причини виникнення відразу вживав заходи щодо спотворення фактичних даних події, вказуючи працівникам швидкої допомоги на потерпілого, як водія автомобіля, примушуючи свідка ОСОБА_12 негайно покинути місце ДТП, що вказує на наявність в його особистості антисоціальних проявів, які потребують виправленню. Держава гарантує особі право не свідчити проти себе та своїх родичів, однак такі дії, які вживав ОСОБА_5 під час досудового розслідування з метою спотворити дійсність для уникнення відповідальності виходять за межі способу захисту та межують з діяннями, які можуть містити склади інших кримінальних правопорушень.

Керуючись вказаними умовиводами та враховуючи позитивні обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне, для досягнення мети кримінального покарання визначеної в статті 65 КК України, призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання визначене в санкції частини 2 статті 286 КК України із застосуванням додаткового покарання, також у мінімальному розмірі.

Цивільний позов прокурора до обвинуваченого про відшкодування витрат закладів охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину підлягає до повного задоволення, так як його вимоги ґрунтуються на положеннях статті 1206 ЦК України та підтверджений довідками закладів охорони здоров`я про розмір витрат на лікування ОСОБА_8 .

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_5 підлягає до часткового задоволення. Суд повністю задовольняє позовні вимоги потерпілого про відшкодування йому витрат, які він поніс на лікування та відновлення здоров`я. Суд відмовляє у задоволенні вимоги потерпілого про відшкодування втраченого внаслідок каліцтва та ушкодження здоров`я заробітку (доходу) на підставі статті 1197 ЦК України у зв`язку з її недоведеності перед судом належними та допустимими доказами.

Відповідно до положень статті 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Суду не надані документи, які б надавали можливість провести розрахунок втраченого заробітку ОСОБА_8 , а додана до позову довідка про те, що ОСОБА_8 як начальник штабу цивільної оборони у КВНЗ «Гадяцький коледж культури і мистецтва ім. І.П. Коляревського» не отримував щомісячну премію в період перебування на лікарняному не надає можливість суду належним чином провести розрахунки.

Суд також частково задовольняє позовні вимоги потерпілого щодо відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування суд враховує суть заявлених ним позовних вимог, характер його моральних страждань з приводу пошкодження здоров`я, період непрацездатності потерпілого, характер тілесних пошкоджень пов`язаних з ушкодженням голови та обличчя, тривалість переживань потерпілого та зусиль вкладених ним на відновлення соціальних зав`язків та нормальної життєдіяльності в зв`язку з ушкодженням здоров`я. Одночасно з цим при вирішенні цієї частини заявлених позовних вимог, суд виходить також із засад розумності, виваженості та справедливості, а тому вважає, що розмір такого відшкодування має становити 50000 гривень.

Суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, у звязку із не встановленням ризиків визначених статтею 177 КПК України та належним викоанням обвязків під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 349;368; 370; 374; 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання для доставки до місця відбуття покарання.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 один день затриманий та перебував під вартою, а саме 15.05.2018 . Також зарахувати відповідно до положень статті 72 КК України строк застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з 16.05.2018 по 07.06.2018 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз в сумі 53941 грн. 70 коп.

Задовольнити повністю цивільний позов прокурора до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування та надання медичної допомоги особі, яка потерпіла від злочину.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Фінансового управління Гадяцької районної державної адміністрації в якості відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 3735 грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації в якості відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 10930 грн. 22 коп.

Частково задовольнити позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 33031 грн. 82 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн. 00 коп.. Всього стягнути 83031 грн. 82 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_8 відмовити.

Зняти арешт накладений 24.07.2017 ухвалою слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області на легковий автомобіль марки «ВМW 316 І» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_22 та який зберігається в Гадяцькому ВП ГУНП в Полтавській області.

Повернути власнику або законному володільцю два номерні знаки до автомобіля НОМЕР_2 . Інші речові докази знищити, як такі які не мають матеріальної цінності та перебувають на зберіганні в Гадяцькому ВП ГУНП в Полтавській області.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1