Справа № 991/1617/24
Провадження №11-сс/991/214/24
Суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_8 не доставлявся,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12 березня 2024 року про закриття провадження за скаргами підозрюваного ОСОБА_8 на постанови детектива БЕБ про відмову у задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000034 від 11 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12 березня 2024 року закрито провадження за скаргами підозрюваного ОСОБА_8 на постанови детектива БЕБ про відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000034 від 11 серпня 2023 року та скарги повернуто скаржнику. Судове рішення мотивоване тим, що на час вчинення інримінованих ОСОБА_8 злочинів за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України у статутному капіталі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» частка державної та комунальної власності була відсутня, тому склади цих злочинів непідсудні Вищому антикорупційному суду. Зазначення у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів інформації щодо їх вчинення у період з 2013 року по 2023 рік не є підставою для визначення підсудності за Вищим антикорупційним судом, оскільки виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, вказує, що події мали місце у 2013-2014 роках. Із аналізу фабул епізодів, за якими ОСОБА_8 повідомлено про підозру, та фактових епізодів вбачається, що вони не є пов`язаними між собою та доказів такої пов`язаності стороною захисту слідчому судді не надано. З огляду на відсутність будь-якої пов`язаності між кримінальними правопорушеннями щодо епізодів, у яких ОСОБА_8 повідомлено про підозру, які не віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду, та фактовими епізодами, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду, у яких підозра не вручена жодній особі, відсутні підстави вважати, що дане провадження, на цій стадії досудового розслідування, підсудне Вищому антикорупційному суду. Тому слідчий суддя прийшов до висновку, що провадження підлягає закритттю як таке, що відкрите помилково.

15 березня 2024 року та 20 березня 2024 року на електронну пошту Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_6 , у якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_8 : скасувати постанову детектива БЕБ про відмову у задоволенні клопотання від 06 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про проведення слідчих дій від 03 лютого 2024 року; постанову детектива БЕБ про відмову в задоволенні клопотання від 12 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про проведення слідчих дій від 06 лютого 2024 року; зобов`язати детективів БЕБ провести допити ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 у якості свідків у кримінальному провадженні №0000034 від 11 серпня 2023 року за участі ОСОБА_8 та його захисників, з наданням їм можливості ставити питання допитуваним особам. На його думку, судовий контроль у кримінальному провадженні №0000034 від 11 серпня 2023 року має здійснюватися слідчим суддею Вищого аптикорупційного суду з огляду на положення ст.33-1 КПК України та наявність умови, передбаченої п.2 ч.5 ст.216 КПК України та абз.2 п.3 ч.5 ст.216 КПК України. Так, постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 16 січня 2024 року об`єднано матеріали досудових розслідувань у кримінальному провадженні №000044 від 27 вересня 2023 року, №0000052 від 23 жовтня 2023 року, №0000207 від 29 серпня 2023 року, та присвоєно №0000034 від 11 серпня 2023 року. Тобто, предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000034 також є заяви ПАТ «Укрнафта» про кримінальні правопорушення щодо можливого протиправного заволодіння, у тому числі, службовими особами ПАТ «Укрнафта», НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта», коштами ПАТ «Укрнафта» у сумі щонайменше 2 574 915 120 грн за ч.5 ст.191 КК України. Матеріали кримінального провадження містять висновок експерта №283/5 від 05 жовтня 2023 року, який підтверджує відповідну суму збитків. Відповідно до п.15 Статуту AT «НАК «Нафтогаз України», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2016 року №1044 (в редакції постанови від 03 листопада 2022 року №1233) засновником та єдиним акціонером Компанії є держава. З відомостей, що містяться на офіційному сайті Державної установи «Агентство з розвитку інфраструктури фондового ринку України» вбачається, що у період з 2012 по 2016 роки 100% акцій ПАТ «НАК «Нафтогаз України» належали державі Україна. Зі змісту повідомлень про зміну раніше повідомленої ОСОБА_8 підозру та про нову підозру, йому інкримінуються дії у період з 2013 року по 2023 рік, на загальну суму 5 877 765 263, 20 грн. У період часу з 02 березня 2014 року по 24 березня 2015 року ОСОБА_8 був головою Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Зазначене, відповідно до положень п.2 ч.5 ст.216 КПК України, свідчить про належність судового контролю у кримінальному провадженні №0000034 до компетенції слідчого судді Вищого антикорупційного суду, оскільки вчинення стверджуваних слідством дій здійснювалось ОСОБА_8 , у тому числі, й у період перебування у статусі службової особи органу державної влади. Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 жовтня 2023 року в справі №991/7868/23 дійшла висновку, що оскільки за версію слідства злочинні дії вчинялися, в тому числі, й після початку націоналізації АТ КБ «Приватбанк», тому передбачені ч.5 ст.216 КПК України є наявними. 21 грудня 2016 року 100% акцій AT КБ «ПРИВАТБАНК» продано Міністерству фінансів України за ціною продажу в 1 грн, у результаті чого відбулась так звана націоналізація AT КБ «Приватбанк» та даний банк став державним із 100% державною структурою власності. Постанова прокурора, якою визначено підслідність, не впливає на належність кримінального провадження №0000034 від 11 серпня 2023 року до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. Вважає, що слідчим суддею було помилково застосовано абз.2 пп.6 п. 20-2 розділу XI «Перехідні положення» КПК України з підстави відсутності підозрюваних осіб. Встановивши, що епізоди, які до об`єднання розслідувалися в рамках кримінальних проваджень №0000044, №000052 та №0000207, відповідають критеріям підсудності Вищому антикорупційному суду, визначеним ч.1 ст. 33-1, п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, Вищий антикорупційний суд не мав права повертати скарги ОСОБА_8 , адже інші суди вже не можуть розглядати об`єднане кримінальне провадження. 12 березня 2024 року, слідчий суддя не з`ясовував обставини наявності або відсутності пов`язаності між кримінальними правопорушеннями щодо епізодів, у яких ОСОБА_8 повідомлено про підозру, та фактовими епізодами.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі та надав пояснення аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що рішення слідчого судді постановлено з урахуванням усіх обставин справи та у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, а тому просив залишити його без змін.

Підозрюваний ОСОБА_8 про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, у судове засідання не доставлявся, так як через захисника ОСОБА_6 направив заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, заслухавши учасників кримінального провадження, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави (ч.1 ст.306 КПК України).

Якщо після відкриття провадження за скаргою буде встановлено, що воно відкрите при наявності хоча б однієї із умов, передбачених ч.2 ст.304 КПК України, слідчий суддя має постановити ухвалу про закриття провадження за такою скаргою. Така позиція узгоджується з позицією, висловленою в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18.

Відповідно до ч.1 ст.33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст.45 КК України, ст.206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України.

Згідно з п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України умовами підсудності кримінальних правопорушень, визначених у ст.33-1 КПК України, Вищому антикорупційному суду, визначено: 1) наявність спеціального суб`єкту злочину, згідно переліку, наведеному в п.1 ч.5 ст.216 КПК України; 2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст.354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 КК України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 КК України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків) та 3) кримінальне правопорушення, передбачене ст.369, ч.1 ст.369-2 КК України, вчинено щодо службової особи, визначеної у ч.4 ст.18 КК України або у п.1 цієї частини.

Відповідно до ч.2 ст.33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

У зв`язку з чим, при розгляді скарги, яку подано в порядку ст.303 КПК України, слідчий суддя має перевіряти скаргу на предмет відповідності критеріям підсудності, визначеним п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України. Однак, наявність таких умов у даному випадку колегією суддів не встановлена.

З матеріалів справи вбачається, що детективами БЕБ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 11 серпня 2023 року за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.2 ст.200 (чинна до 01 липня 2020), ч.1 ст.263 КК України, а також за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.200, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.5 ст.191; ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.200; ч.2 ст.27, ч.3 ст.209 КК України.

02 вересня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.209 КК України (т.1 а.с.156-165).

14 вересня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.200 КК України, ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209 КК України (т.1 а.с.166-184).

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів БЕБ від 18 січня 2024 року матеріали досудових розслідувань, внесених до ЄРДР за №0000034, №0000044, №0000052 та №0000207 об`єднано в одне, в результаті чого присвоєно їм №0000034.

Зі змісту постанови вбачається, що підставою для об`єднання є наявність достатніх підстави вважати, що вказані кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Злочини за ст.191, 209 КК України належать до предметної підсудністю Вищого антикорупційного суду. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що сторона обвинувачення інкримінує ОСОБА_8 вчинення розкрадання коштів та їх відмивання вперше у період не пізніше 26 березня 2013 року з подальшим перетворення відмитих коштів, тому зазначене, на думку колегії суддів, не впливає на підслідність провадження.

Доводи сторони захисту про те, що після об`єднання матеріалів кримінального провадження, кримінальне провадження №0000034, в якому ОСОБА_8 є підозрюваним, стало підсудним Вищому антикорупційному суду, оскільки предметом злочину, за версією ПАТ «Укрнафта» є заподіяння матеріальної шкоди (збитків) у розмірі щонайменше 2 574 915 120 грн є необґрунтованими, з таких підстав.

Згідно витягу з ЄРДР стороною обвинувачення здійснюється досудове розслідування злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме, що: службові особи ПАТ «УКРНАФТА» за попередньою змовою зі службовими особами НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «УКРНАФТА» (договір про спільну діяльність №999/97 між ПАТ «УКРНАФТА», через відокремлений структурний підрозділ НАФТОГАЗОВИДОБУВНЕ УПРАВЛІННЯ «Полтаванафтогаз» ПАТ «УКРНАФТА» та компанією «Моментум Ентерпрайзес (Істерн Юроп) Лімітед» Республіка Кіпр), ПрАТ «Карпатське УГР», ТОВ «БК «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС» та іншими особами протягом 2012-2014 років шляхом зловживання своїм службовим становищем під час виконання договорів на виконання геолого-тематичних робіт та на створення науково-технічної продукції заволоділи грошовими коштами в сумі 1 944 880 000 грн, у тому числі часткою ПАТ «УКРНАФТА» у розмірі 49,9 %, що становить 970 495 120 грн (Епізод №11).

Крім того, здійснюється досудове розслідування злочину за ч.5 ст.191 КК України, а саме, що: службові особи ПАТ «УКРНАФТА» за попередньою змовою зі службовими особами ПрАТ «Карпатське УГР», ТОВ «БК «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС» та іншими особами протягом 2012-2014 років шляхом зловживання своїм службовим становищем під час виконання договорів на виконання геолого-тематичних робіт та на створення науково-технічної продукції заволоділи грошовими коштами ПАТ «УКРНАФТА» в сумі 1 604 420 000,00 грн (Епізод № 12).

Відповідно до п.20-2 Розділу XІ «Перехідні положення» КПК України у разі об`єднання в одному провадженні матеріалів досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких є кримінальні провадження, підсудні Вищому антикорупційному суду, судове провадження здійснює Вищий антикорупційний суд, якщо виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження, які не віднесені до підсудності цього суду, може негативно вплинути на повноту судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 16 січня 2024 року прокурором об`єднано матеріали кримінальних проваджень, у одному з яких ОСОБА_8 набув статусу підозрюваного, та яке не підсудне Вищому антикорупційному суду (Епізод №6-9), з матеріалами кримінального провадження, у якому жодній особі не повідомлено про підозру, однак враховуючи вимоги п.2 ч.5 ст.216 КПК України, зокрема розмір завданої шкоди ПАТ «УКРНАФТА» за фактом розслідування злочину за ч.5 ст.191 КПК (Епізод №11-12), які підсудні Вищому антикорупційному суду.

Проте, на думку колегії суддів наявність даних обставини, на даний час, не впливає на зміну підсудності з територіальної на предметну, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 не набув статусу підозрюваного за фактами, які розслідуються БЕБ з попередньою кваліфікацією за ч.5 ст.191 КК України щодо вчинення злочину службовими особами ПАТ «УКРНАФТА» за попередньою змовою зі службовими особами НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «УКРНАФТА», ПрАТ «Карпатське УГР», ТОВ «БК «ГЕФЕСТ АЛЬЯНС», ТОВ «БК «ГЕФЕСТ» АЛЬЯНС», внаслідок чого завдано шкоду ПАТ «УКРНАФТА», яка у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення. Тому, відповідно до вимог п.20-2 Розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, кримінальне провадження №0000034 від 11 серпня 2023 року не підсудне Вищому антикорупційному суду.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Матеріали справи підтверджують, що права, свободи та інтереси ОСОБА_8 за фактом розслідування Епізодів №11-12 не порушені, жодних доказів того, що він має відношення до описаних у фабулі обставин, матеріали справи не містять, спори про підсудність чинний КПК України не допускає. З врахуванням того, що на даний час судовий контроль на стадії досудового розслідування здійснюється слідчими суддями Шевченківського районного суду м.Києва, перегляд рішень яких згідно даних ЄДРСР здійснювалося та здійснюється Київським апеляційним судом, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає. Крім того, направлення кримінального провадження з одного суду до іншого врегульовано ст.34 КПК України, а тому у разі наявності сумнів щодо підсудності кримінального провадження, сторона захисту має діяти у спосіб, який визначений нормами чинного КПК України.

Згідно з ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.45 КК України, ст.33-1, 216, 303, 309, 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12 березня 2024 року про закриття провадження за скаргою залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4