Провадження №1-кп/522/1289/24
УХВАЛА

10 квітня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000214 від 09.07.2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдови, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Одеської області, Комінтернівського району, с. Ставки, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000214 від 09.07.2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

01.06.2023 ОСОБА_4 ухвалою Приморського районного суду м.Одеси обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 1073600 (один мільйон сімдесят три тисячі шістсот) гривень, та у разі її внесення, покладено на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, визначені ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 06.12.2022 року.

Згідно з ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.06.2023 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, скасовано та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із визначенням застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

У судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, у якому зазначив, що вважає за потрібне продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, а саме що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, повідомити дані, які йому відомі відносно кримінального провадження невстановленим особам.

02.04.2024 року захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_7 було надано клопотання, в якому він просить суд змінити запобіжний захід, обраний ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.06.2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили суд задовольнити зазначене клопотання про зміну запобіжного заходу, посилаючись на те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місце роботи, та ризики, враховані судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час відпали.

Прокурор проти задоволення вищевказаного клопотання заперечував, посилаючись на те, що ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, просив продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки строк дії запобіжного заходу спливає 14.04.2024 року.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, суд виходить із наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.02.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 14.04.2024 року. Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що у будь-який момент ним, іншою фізичною особою або юридичною особою (заставодавцем) може бути внесена застава відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2023 року (провадження №1-кп/522/2278/23), тобто у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720,00 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень 00 коп.) гривень.

Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, до яких пунктом 15 цієї статті віднесена змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій.

Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п. 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Згідно частини другої ст. 3 Конституції України забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимоги ч. 1 ст. 183 КПК України передбачають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні у справі «Харченко проти України» (у справах «Третьяков проти України» та «Єлоєв проти України») зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Так, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведене обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурором доведені вищезазначені ризики, однак стороною обвинувачення не доведено, що станом на теперішній час більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а тому є підстави вважати наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд зазначає, що хоча викладені обставини у сукупності й не спростовують існування ризику можливого переховування обвинуваченого від суду, проте суттєво зменшують вірогідність настання такого ризику.

Крім того, суд, розглядаючи клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , враховує наступні обставини, які характеризують обвинуваченого та документально підтверджені захисником.

З 2017 року ОСОБА_4 є співзасновником та активним учасником Благодійного фонду «Серця Одеси», де й працював до моменту свого затримання. За час роботу в даному Благодійному фонді зарекомендував себе виключно позитивно.

З пояснень обвинуваченого вбачається, що до затримання ОСОБА_4 працював у ФОП ОСОБА_9 , де виконував обов`язки СММ менеджера, менеджера з продажу, менеджера з пошуку та розвитку бізнес інтересів, комунікатора та ділового партнера з комерційної діяльності. Від ФОП ОСОБА_10 до суду надано позитивну характеристику на ОСОБА_4 , у якій зазначено, що у разі зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, ОСОБА_4 продовжить працювати з ним.

Також, як зазначив ОСОБА_4 , до свого затримання він проживав зі своєю дівчиною ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт ОСОБА_4 буде проживати в квартирі ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_6 , яка надала до суду письмову згоду на проживання обвинуваченого у її квартирі.

Окрім цього, рішенням ЄСПЛ у справі Орловський проти України, засудженого за вчиненого ряду особливо тяжких злочинів, було встановлено порушення п. 3 ст. 5 Конвенції - право на судовий розгляд протягом розумного строку або на звільнення під час розгляду справи з гарантією явки в судове засідання.

Згідно рішень ЄСПЛ у справі Панченко проти Росії ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; Бегчіев проти Молдови - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа Ньюмейстер проти Австрії - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; Ідалов проти Росії, Гаріцкі проти Польщі, Храіді проти Німеччини, Іліжков проти Болгарії - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року №14-рп/2003.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебуває під вартою з 06.12.2022 року, тобто 1 рік 4 місяці, що, на думку суду, суттєво знижує ризик втечі.

Таким чином, суд вважає, що необхідності обмеження права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу шляхом його утримання під вартою, передбаченого кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, на даній стадії судового розгляду, з урахуванням конкретних обставин справи, на даний час немає та прокурором не доведено, а отже, приходить до висновку про те, що на даній стадії судового провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту,з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та забезпечить запобігання настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 та залишення без задоволення клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 32, 177-178, 201, 331, 350, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.

Змінити, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 , за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошеної повітряної тривоги з метою перебування в укритті, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08.06.2024 року включно.

Відповідно до ст. 202 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає негайному звільненню з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_6 , без дозволу суду;

2) прибувати за кожною вимогою до суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи, номеру засобу зв`язку;

4) не відлучатися з міста Одеси без дозволу суду;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

6) утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження, а саме з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Строк дії обов`язків визначити до 08.06.2024 року включно.

Виконання ухвали та контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на ГУНП в Одеській області, якому відповідно до вимог ч. 4 ст. 181 КПК України необхідно негайно поставити обвинуваченого на облік, про що повідомити суд.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій особі місця ув`язнення обвинуваченого та відповідній посадовій особі ГУНП в Одеській області.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України у разі невиконання ним умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту або покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 15.04.2024 року о 12 год. 55 хв.

Суддя ОСОБА_1