КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3638/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргоюзахисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, тимчасово непрацевлаштованого, одруженого, маючого на триманні неповнолітню доньку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2024 рокузадоволено частково клопотання старшого слідчого ГСУ НП України капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором другого відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України в межах строку досудового розслідування, а саме, до 23.06.2024 року включно.

Одночасно визначено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 422 400 (два мільйони чотириста двадцять дві тисячі чотириста) гривень.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 25.06.2024 року включно, але не більше строку досудового розслідування.

В іншій частині клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід надто суворий.

Апелянт вказує на те, що судом не враховані покази ОСОБА_7 щодо його ролі в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме, що підозрюваний не має відношення до незаконного зберігання вогнепальної зброї, набоїв та вибухових пристроїв, у тій кількості, яка зазначена у повідомленні про підозру, що підтверджено матеріалами клопотання.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що поза увагою суду залишився факт відсутності обґрунтування стороною обвинувачення наявності будь яких ризиків, щодо невиконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що всі доводи прокурора та слідчого про необхідність продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є абсолютно голослівними та не підкріплені жодним належним, допустимим доказом.

Апелянт зазначає, що підозрюваний є звичайною людиною, не має будь яких зверх доходів, а органом досудового розслідування не доведено виключних підстав, щодо застосування такої надвеликої суми застави, а саме у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 422 400 (два мільйони чотириста двадцять дві тисячі чотириста) гривень.

Апелянт вказує на те, що суд не перевіривши майновий стан підозрюваного, визначив розмір застави, у сумі яка є завідомо непомірною для підозрюваного, а тому унеможливив застосування альтернативного запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку вимог поданої апеляційної скарги, які просили задовольнити з наведених в них підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, щоГоловним слідчим управлінням Національної поліції України (далі - ГСУ НП України) здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке зареєстровано 09.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000450, за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 262 КК України.

29.02.2024 відповідно постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_12 здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження доручено слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, -ГСУ НП України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_7 , та ОСОБА_10 , не пізніше січня 2023 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24 лютого 2022 ку № 64/2022 на всій території України, будучи обізнаним із законними умовами поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, вибуховими пристроями, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, спрямованих проти громадської безпеки та бажаючи їх настання, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, вибуховими пристроями, в тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, з метою збуту, знайшов на території України канал постачання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв, вибухових речовин.

ОСОБА_10 , маючи намір на придбання, зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, будучі обізнаним про те, що для здійснення вказаних дій необхідно мати передбачений законом дозвіл, але у зв`язку з відсутністю в його розпорядженні відповідного дозволу, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою реалізації свого злочинного умислу усвідомлюючи, що одноособово не зможе реалізувати зазначений злочинний умисел, не пізніше січня 2023 року (точні час та дату під час проведення досудового розслідування встановити не представилося можливим), організував стійку групу, до якої на добровільній основі та єдності злочинних намірів увійшли:

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає АДРЕСА_2 , який на момент згоди на участь у злочинній організації проходив військову службу у Збройних Силах України;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 .

Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, з метою збуту, без передбаченого законом дозволу, вчинене організованою групою.

01.12.2023 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

02.12.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

02.12.2023 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_13 у справі №202/20103/23 (провадження №1-кс/202/9666/2023), підозрюваному ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.01.2024 включно, де одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 24 833 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 66 651 772 грн. (шістдесят шість мільйонів шістсот п`ятдесят одна тисяча сімсот сімдесят дві гривні).

22.01.2024 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

24.01.2024 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_14 у справі № 202/20103/23 (провадження №1-кс/202/788/2024) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 02.05.2024 року.

26.01.2024 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_14 у справі № 202/20103/23 (провадження №1-кс/202/820/2024) строк дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжено до 25.03.2024.

18.03.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_15 у справі № 757/12206/24-к строк дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжено до 02.05.2024, де одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 3028000 грн.

23.04.2024 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_15 у справі № 757/18259/24-к продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 02.09.2024 року.

25.04.2024 старший слідчий Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_16 , за погодженням із прокурором другого відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 ,звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотаннямпро продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий зазначив, щоОбставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні (злочину), є зібрані в ході досудового розслідування докази, що за наведених у повідомленні про підозру обставин є стандартом доказування «обґрунтована підозра», який є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не потребує оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості, де відповідно підозра ОСОБА_7 підтверджуються наступними матеріалами досудового розслідування в своїй сукупності: рапортом про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ; протоколом обшуку гаража № НОМЕР_1 ГК «Планер» по вул. Іжевська в м. Дніпро Дніпропетровської обл.; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом обшуку гаража № НОМЕР_2 по АДРЕСА_4 ; протоколом обшуку транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER» н.з. НОМЕР_3 ; протоколом обшуку транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER» н.з. НОМЕР_4 ; протоколом обшуку квартири АДРЕСА_5 ; протоколом обшуку офісного приміщення на 2 поверсі по АДРЕСА_6 ; протоколом обшуку квртири АДРЕСА_7 ; протоколом обшуку будинку80, АДРЕСА_8 ; протоколом обшуку квартири АДРЕСА_9 ; протоколом обшуку квартири АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку квартири АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку приміщення по АДРЕСА_12 ; висновками експертів за результатами проведених судово-балістичних експертиз; висновками експертів за результатами проведених вубухо-технічних експертиз; іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Метою та підставою продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , відповідно до положень ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

25.04.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання задоволено частково та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України в межах строку досудового розслідування, а саме, до 23.06.2024 року включно, та одночасно визначено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 422 400 (два мільйони чотириста двадцять дві тисячі чотириста) гривень, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_26 та його захисник ОСОБА_6 , доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення сторони захисту щодо його задоволення, та викладено їх позиції в оскаржуваній ухвалі, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав продовження запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та встановив, що ризики, які були наявні на час застосування та продовження не зменшились.

Слідчий суддя також встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

Разом з цимвстановлено, що у даному кримінальному провадженні досудове розслідування не закінчено, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим внаслідок складності кримінального провадження, оскільки з об`єктивних причин необхідний додатковий строк для проведення та завершення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу.

А тому, враховуючи тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважав, що це може спонукати підозрюваного вживати заходів, спрямованих на уникнення від кримінальної відповідальності.

Відтак, слідчий суддя, враховуючи, тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого підозрюваному; дані, що характеризують особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому колегія суддів зазначає, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, слід зазначити, що згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_7 ,враховано обставини, передбаченні ст. 178 КПК України.

Таким чином слідчим суддею досліджено доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, тяжкості та суспільної небезпечності кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , а також наявності ризиків на які посилалась сторона обвинувачення, а тому, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

При цьому слідчий суддя задовольняючи частково клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтуванні даного клопотання.

При визначені розміру застави, слідчий суддя врахував конкретні обставини інкримінованого діяння, тяжкість кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, міцні соціальні зв`язки, тривалий строктримання під вартою, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та вважав за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 422 400 (два мільйони чотириста двадцять дві тисячі чотириста) гривень, який зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Доводи сторони захисту про те, що всі доводи прокурора та слідчого про необхідність продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є абсолютно голослівними та не підкріплені жодним належним, допустимим доказом, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Щодо тверджень апелянта, що суд не перевіривши майновий стан підозрюваного, визначив розмір застави, у сумі яка є завідомо непомірною для підозрюваного, а тому унеможливив застосування альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

А тому, на переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею розмір застави, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга з сторони захисту з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4