Справа № 404/1661/24
Номер провадження 1-кс/404/637/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль по матеріалам кримінального провадження 0001712 за ч. 1 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про накладення арешту на автомобіль «БМВ х6» він-код НОМЕР_1 , власником якого була ОСОБА_5 . Представники сторони обвинувачення переконують, що невстановлена особа незаконно заволоділа автомобілем ОСОБА_5 , тому авто було визнано речовим доказом і буде використано при доказуванні в суді. Наполягають встановити заборону користування, розпорядження і відчуження транспортним засобом. Пропонують накласти арешт для збереження речового доказу.

Слідчий викликався, не з`явився.

Кропивницьке РУП ГУНП в Кіровоградській області проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесли до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Термін обґрунтована підозра, згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Згідно ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

ОСОБА_5 була зареєстрована власником автомобіля «БМВ х6» він-код НОМЕР_1 .

12 вересня 2022 року, ОСОБА_5 підписала нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважила ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на право тимчасового виїзду за кордон та користування транспортним засобом «БМВ х6» він-код НОМЕР_1 .

ОСОБА_5 попередньо була ознайомлена нотаріусом з загальними вимогами закону, додержання яких є необхідним для чинності правочину, усвідомлюючи значення своїх дій та згідно вільного волевиявлення, яке повністю відповідає її внутрішній волі як учасника цього правочину, на підставі статей 244 та 1007 Цивільного кодексу України цією довіреністю уповноважила користуватися, експлуатувати на їх розсуд, належний їй автомобіль. Довіреність видана строком на рік з правом тимчасового виїзду за межі України.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Згідно ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Особа правомірно використала набуте нею право користування автомобілем, у зв`язку із цим 30 вересня 2022 року, о 02:08 хвилин, у пункті пропуску державного кордону «Угнирів» був зафіксований законний виїзд з України автомобіля «БМВ х6» він-код НОМЕР_1 .

Через три місяці, тобто 15.12.2022 року, потерпіла скасувала довіреність стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Разом із цим матеріали кримінального провадження не містять доказів, що ОСОБА_5 особисто повідомила ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про передчасне скасування в односторонньому порядку довіреності.

Власник не довів, а слідчий не з`ясував, чи було доведено до відома ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інформацію про скасування власником раніше виданої довіреності.

Слідчий не допитав довірених осіб або їх родичів щодо поважності причин, через які транспортний засіб не повернули його власнику.

Крім цього слідчий не з`ясував дійсних умов для перереєстрації транспортного засобу на нових власників.

Ініціатор клопотання не зібрав документи і не допитав нових власників по обставинам, підставам, правомірність перереєстрації спірного авто.

Згідно з ч. 4 ст. 172 КПК України, слідчий суддя має право з власної ініціативи дослідити будь які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна. Керуючись вказаним положенням закону була використана публічна інформація розміщена в Єдиному судовому реєстрі судових рішень, відповідно до якої :

- СВ Кропивницького РУП ГУНП в області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження 0003928 за ч. 3 ст. 289 КК України, про те що ОСОБА_8 на підставі усної домовленості передав невстановленій слідством особі власний автомобіль Рендж Ровер, д.н.з НОМЕР_2 , а також автомобіль Тойора Рав4, д.н.з НОМЕР_3 . До цього часу потерпілий не отримав гроші та автомобіль.

- СВ Кропивницького РУП ГУНП в області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження 216 за ч. 3 ст. 289 КК України, про те що ОСОБА_5 на підставі довіреності передала особі автомобіль LEXUS LX 450 реєстраційний номер НОМЕР_4 , «Land Rover Range Rover Sport», «Volkswagen Toureg», «BMW», «Toyota Camry». Згодом довіреність скасувала і до цього часу потерпіла гроші та автомобіль не отримала.

Члени родини ОСОБА_9 систематично використовують заздалегідь налагоджений порядок видачі доручень з подальшим скасуванням нотаріально посвідчених довіреностей на транспортні засоби. Вісім однакових зафіксованих випадків зумовлює необхідність проведення перевірки насамперед достовірності показань потерпілої ОСОБА_5 ( ст. 96 КПК України), чого зроблено не було. Для доведення недостовірності показань сторона має право надати показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність.

До усунення цього недоліку, арешт авто стане передчасним.

Станом на 07.03.2024 року, в базі інформаційної системи «АРКАН» відсутні відомості щодо повернення вказаного транспортного засобу на територію України.

Разом з цим 29.09.2023 року, регіональний сервісний центр МВС в Київській області перереєстрував транспортний засіб «БМВ х6» він-код НОМЕР_1 на громадянина ОСОБА_10 , а 28.10.2023 року зазначене авто перереєстровано на ОСОБА_7 (а.с.10-11).

Відповідно до змісту пункту першого примітки до ст. 289 КК України, незаконним заволодінням транспортним засобом вважається умисне протиправне вилучення транспортного засобу з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі. Таке заволодіння може бути вчинене таємно чи відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства чи погроз. Закінченим злочин вважається з моменту, коли транспортний засіб почав рухатися внаслідок запуску двигуна чи буксирування або ж перевезення на іншому транспортному засобі, а якщо заволодіння відбувається під час руху такого засобу - з моменту встановлення контролю над ним.

Всупереч припису вказаного закону, слідчий з прокурором не подав доказів на підтвердження ознаки саме незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілої.

Без уваги представників сторони обвинувачення також залишається істотна обставина про те, що власниця транспортного засобу ОСОБА_5 на умовах довіреності свідомо правомірно передала автомобіль і цей автомобіль тривалий час знаходився у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на законних правових підставах протягом кількох місяців. Крім того, особам було добровільно передано реєстраційні документи на автомобіль та ключі від нього. Перерахованих обставин ніхто не заперечує.

Отже за період з 12 вересня 2022 року по 15 грудня 2022 року не існувало ознаки протиправного заволодіння транспортним засобом або поза волею власника вилучення автомобіля, адже особи отримали таке авто у тимчасове користування на підставі довіреності, після чого транспортний засіб перебував у них протягом кількох місяців за згодою власника.

Заявлене клопотання вирішено з додержанням правил частин 1 та 2 ст. 22 та ст. 26 КПК України у межах заявлених вимог, доводів та долучених до клопотання доказів.

Обставини зазначені клопотанні та долучені до нього додатки не доводять обґрунтованості події злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки особи законно набули право користування належним потерпілій автомобілем. Правильність висловленого твердження підтверджується правовою позицією висловленою у постанові Верховного Суду. (справа № 755/16101/16-к; провадження № 51-3140км19). Через недоведеність підозри, відсутні підстави для застосування заходів забезпечення, у тому числі накладення арешту та встановлення заборон на автомобіль.

Станом на 07.03.2024 року, в базі інформаційної системи «АРКАН» відсутні відомості щодо повернення вказаного транспортного засобу на територію України.

Разом з цим 29.09.2023 року, регіональний сервісний центр МВС в Київській області перереєстрував транспортний засіб «БМВ х6» він-код НОМЕР_1 на громадянина ОСОБА_10 , а 28.10.2023 року зазначене авто перереєстровано на ОСОБА_7 (а.с.10-11) отже невстановлена особа, без права розпоряджатися цим автомобілем, таємно від власника перереєструвала його та отримала за нього гроші, отже майновий злочин міг бути вчинений у місті Києві.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання слідчими суддями покладених на них завдань і визначення компетентного слідчого судді для забезпечення судового контролю за проведенням досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася законним слідчим суддею, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Статтею 32 КПК України визначені загальні правила територіальної підсудності, зокрема, заходи забезпечення кримінального провадження розглядаються за правилами глави 26 КПК України, слідчим суддею того місцевого суду, в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи положення ст. 32 КПК України щодо територіальної підсудності. Тобто за правилами територіальної підсудності клопотання слідчого подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Прокурор розглядає письмове повідомлення слідчого протягом десяти днів з дня його отримання та в разі підтвердження наведених у ньому обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності. Прокурор у разі самостійного встановлення обставин, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності, протягом десяти днів з дня встановлення таких обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення невідоме або його вчинено за межами України, місце проведення досудового розслідування визначає відповідний прокурор з урахуванням місця виявлення ознак кримінального правопорушення, місця перебування підозрюваного чи більшості свідків, місця закінчення кримінального правопорушення або настання його наслідків тощо.

Місце вчинення кримінального правопорушення невідоме; автомобіль знаходиться за межами України; перереєстрація транспортного засобу неодноразово проведена у місті Києві; документи про перереєстрацію подано до Київського сервісного центру; більшість свідків є мешканцями Києва; місце закінчення кримінального правопорушення та настання його суспільно-небезпечних наслідків мало місце у місті Києві.

За таких умов , всупереч ч. 2 ст. 118 КПК України, слідчий не повідомив прокурора про потребу визначити підслідність. З початку проведення досудового розслідування минуло більше 15 днів, тому порушено визначений законом строк розгляду питання визначення підслідності для проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.

Слідчий не подав доказів реальності ризику чи спроб приховування, пошкодження, зникнення, втрати майна.

Слідчий з прокурором не надав достатніх даних, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо ознак кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна. (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України). Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника.

Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Так, у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» суд підкреслив, що Конвенція у цілому вимагає збереження балансу між інтересами суспільства і основними правами людини, та зауважив, що у випадку позбавлення власності, встановлені обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановлення контролю за її використанням і було надане відшкодування.

Слідчий допустив перераховані істотні порушення. До усунення порушень накладення арешту порушить принцип спів розмірності, підслідності.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту та встановлення заборон щодо автомобіля «БМВ х6» він-код НОМЕР_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1