Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/799/2024 Справа № 641/1907/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000504 внесеного до ЄРДР 28.03.2024 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло вказане клопотання прокурора в обґрунтування якого вона посилається на те, 27.03.2024 до ЧЧ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Х/о надійшла заява про те, що невстановлена особа намагалася скоїти крадіжку кабелю за адресою: АДРЕСА_1 , але не довівши свої дії до кінця, була зупинена працівниками поліцію. ЖЄО № 4591 від 27.03.2024.

27.03.2024 заява про правопорушення була прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000504 від 28.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході огляду місця події від 27.03.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , з тильної сторони будинку напроти під`їзду № 8, є вхід в підвальне приміщення, в якому було виявлено чоловіка, який назвався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля якого було виявлено та вилучено змотаний кабель, який упакований у полімерний мішок, опечатаний биркою В 454840, фрагмент кабелю зі зрізом упакований у сейф-пакет РSP1257725, ліхтарик, білого кольору, упакований у сейф-пакет PSP 1257724, канцелярський ніж, упакований у паперовий конверт білого кольору, змив потожирової речовини на ватно-марлеві тампони, упаковані в паперовий конверт, 7 СПВ на 3 ВЛС, упаковані в паперовий конверт.

Крім того, було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , з тильної сторони будинку напроти під`їзду № 8, є вхід в підвальне приміщення, в ході якого виявлено та вилучено фрагмент кабелю зі слідами зрізу, упакований у сейф-пакет PSP 1257915.

Виявлені та вилучені: змотаний кабель, який упакований у полімерний мішок, опечатаний биркою В 454840, фрагмент кабелю зі зрізом упакований у сейф-пакет РSP1257725, ліхтарик, білого кольору, упакований у сейф-пакет PSP 1257724, канцелярський ніж, упакований у паперовий конверт білого кольору, змив потожирової речовини на ватно-марлеві тампони, упаковані в паперовий конверт, 7 СПВ на 3 ВЛС, упаковані в паперовий конверт, фрагмент кабелю зі слідами зрізу, упакований у сейф-пакет PSP 1257915 оглянуті та постановою слідчого від 28.03.2024, визначені речовими доказами.

Прокурор вважає за необхідне накласти арешт на предмети, оскільки вказані речі мають доказове значення у справі, необхідні для проведення експертних досліджень та є предметом злочину.

Прокурор та володілець майна в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що у разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що речі, вказані у клопотанні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку суду, є достатньо підстав вважати, що вилучені речі, вказані прокурором у клопотанні, мають доказове значення у кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою проведення експертних досліджень та забезпечення їх збереження.

Разом із тим, матеріалами клопотання не підтверджується виявлення та вилучення 7 СПВ на 3 ВЛС, оскільки згідно протоколів огляду від 27.03.2024, проведених з 18:26 по 19:07 год. та з 19:15 по 19:30 год., вони не вилучались, а тому накладення арешту на дані речі не представляється можливим.

Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: змотаний кабель, який упакований у полімерний мішок; фрагмент кабелю зі зрізом; ліхтарик білого кольору; канцелярський ніж; змив потожирової речовини на ватно-марлевих тампонах, упакованих в паперовий конверт; фрагмент кабелю зі слідами зрізу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1