Справа № 513/509/24
Провадження № 1-кс/513/51/24
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року слідчий суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника сектору дізнання ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого заступником керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 16 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2024 року до суду надійшли матеріали вказаного клопотання начальника сектору дізнання ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено у ході проведення обшуку 22 травня 2024 року у період часу з 07 години 27 хвилин по 08 годину 45 хвилин за місцем реєстрації проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 , а саме: на поліетиленовий пакет прозорого кольору з подрібненою речовиною рослинного походження, загальною вагою 6,82 г, який поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011105 та опечатано; 2 флеш-накопичувача, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011060; 4 флеш-накопичувача (microcd), які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011061; 3 флеш-накопичувача, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України 7797808, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, з метою збереження речових доказів (позбавлення права власника можливості розпорядження та користування даним майном), повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також проведення подальшої судової експертизи.

Клопотання обґрунтовано тим, що 15 квітня 2024 року до чергової частини відділення поліції №1 Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали відділення поліції №1 (м.Ланівці) Кременецького РВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за заявою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово проживаючого в м. Мадрид (Іспанія) про те, що невстановлена особа зловживаючи його довірою, під час допомоги йому в заробітку на крипбіржах, не виконавши попередньої домовленості, незаконно заволоділа його грошовими коштами в сумі 37820 гривень, які він самостійно перерахував на картковий рахунок НОМЕР_1 зі своєї банківської картки НОМЕР_2 . Номер телефону невідомої особи НОМЕР_3 .

Вказане повідомлення зареєстровано у Журналі єдиного обліку ВП №1 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області за № 601 від 16 лютого 2024 року.

16 лютого 2024 року за вказаним фактом сектором дізнання ВП № 1 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільський області розпочато кримінальне провадження за №0000020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

22 травня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 15.05.2024 року про надання дозволу на обшук, у період часу з 07 години 27 хвилин по 08 годину 45 хвилин за місцем реєстрації проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено майно, власником якого є ОСОБА_7 , а саме: поліетиленовий пакет прозорого кольору з подрібненою речовиною рослинного походження, загальною вагою 6,82 г, який поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011105 та опечатано; 2 флеш-накопичувача, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011060; 4 флеш-накопичувача (microcd), які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011061; 3 флеш-накопичувача, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України 7797808.

Вказане майно, згідно з постановою начальника сектору дізнання ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 22 травня 2024 року, було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000020 від 16 лютого 2024 року.

Дане майно має значення у кримінальному провадженні як таке, що є предметами кримінального правопорушення, речовими доказами у справі та забезпечення якого необхідне з метою проведення відповідних судових експертиз.

З урахуванням ст.170 КПК України, начальник сектору дізнання відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 просила задовольнити клопотання.

Ухвалою слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 28.05.2024 року клопотання начальника сектору дізнання ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна повернуто прокурору, встановлено строк сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання.

Дана ухвала отримана начальником сектору дізнання ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та прокурором 29.05.2024 року, про що свідчать розписки про отримання.

03.06.2024 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна після усунення недоліків та клопотання про поновлення процесуального строку.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, від дізнавача та прокурора надійшли заяви про здійснення розгляду клопотання у їх відсутність, клопотання підтримують, просять задовольнити.

Власник майна ОСОБА_7 також подав заяву про слухання клопотання у його відсутність, проти накладення арешту на вилучене у нього майно заперечень не мав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Необхідність розгляду клопотання про арешт майна у відсутності зазначених осіб завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду. Відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що в разі повідомлення про наміри накласти арешт на майно, воно може бути сховане, знищене, пошкоджене чи відчужене.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч.3 ст.132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Чинне законодавство не розкриває поняття "обґрунтованої підозри", суд, враховуючи ст. 8, 9 КПК, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", п. пунктом 175; рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murrаy v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24.11.2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Як вбачається з досліджених слідчим суддею матеріалів клопотання, наявність обґрунтованості підозри, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: 15 квітня 2024 року до чергової частини відділення поліції №1 Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали відділення поліції №1 (м.Ланівці) Кременецького РВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за заявою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово проживаючого в м. Мадрид (Іспанія) про те, що невстановлена особа зловживаючи його довірою, під час допомоги йому в заробітку на крипбіржах, не виконавши попередньої домовленості, незаконно заволоділа його грошовими коштами в сумі 37820 гривень, які він самостійно перерахував на картковий рахунок НОМЕР_1 зі своєї банківської картки НОМЕР_2 . Номер телефону невідомої особи НОМЕР_3 .

16 лютого 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000020 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за фактом заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

З пояснень потерпілого ОСОБА_8 встановлено, що він через додаток «Telegram» знайшов оголошення про допомогу в заробітку на крипбіржах, в якому було вказано контактний номер НОМЕР_3 , через який він зв`язався за допомогою додатка «Telegram», де домовившись про допомогу в заробітку на кріптобіржах, виконав всі умови усної домовленості, а саме: здійснив переказ грошових коштів на загальну суму 37 082,00 грн різними платежами на одну і ту саму банківську картку невстановленої особи, а саме: 3 платежі на загальну суму 27 888 грн на картку за № НОМЕР_1 ; 1 платіж на загальну суму 270,68 криптовалюти USDT (аналог долара США) на віртуальний гаманець з адресою TWXmK4fQnc2PFSg5DZSS7nCmSwgf6cVnU. Після чого зв`язок з невстановленою особою зник та на повідомлення в додатку «Telegram» не відповідає.

На виконання ухвали слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 17 квітня 2024 року було здійснено тимчасовий доступ до інформації по банківській картці № НОМЕР_1 , в ході якого встановлено, що вказана картка була видана на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , котра була прив`язана до фінансового номеру НОМЕР_3 оператора телекомунікацій ТОВ «Лайфселл» та у подальшому було здійснено зміну фінансового номеру на номер НОМЕР_4 оператора телекомунікацій ПрАТ «Vodafone».

На виконання доручення відповідно до ст. 40-1 КПК України встановлено, що вказаний номер телефону НОМЕР_4 оператора телекомунікацій ПрАТ «Vodafone» належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Проведеними заходами встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

22 травня 2024 року у період часу з 07 години 27 хвилин по 08 годину 45 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 15.05.2024 року про проведення обшуку, за місцем реєстрації проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено майно, власником якого є ОСОБА_7 , а саме: поліетиленовий пакет прозорого кольору з подрібненою речовиною рослинного походження, загальною вагою 6,82 г, який поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011105 та опечатано; 2 флеш-накопичувача, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011060; 4 флеш-накопичувача (microcd), які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011061; 3 флеш-накопичувача, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України 7797808.

Постановою начальника СД ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 22 травня 2024 року: поліетиленовий пакет прозорого кольору з подрібненою речовиною рослинного походження, загальною вагою 6,82 г, який поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011105 та опечатано; 2 флеш-накопичувача, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011060; 4 флеш-накопичувача (microcd), які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011061; 3 флеш-накопичувача, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України 7797808, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000020 від 16 лютого 2024 року та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

Розслідуванням вчиненого кримінального правопорушення встановлено, що вищеперераховані речі та предмети, тобто майно, яке вилучено за місцем реєстрації проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 , а саме: поліетиленовий пакет прозорого кольору з подрібненою речовиною рослинного походження, загальною вагою 6,82 г, який поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011105 та опечатано; 2 флеш-накопичувача, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011060; 4 флеш-накопичувача (microcd), які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України FPS 5011061; 3 флеш-накопичувача, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України 7797808, є предметом вчинення злочину та речовими доказами, у яких може міститися інформація про вчинений злочин або інші відомості, які можуть бути використані як доказ у рамках кримінального провадження. Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у органу дізнання виникла необхідність у накладені арешту на вищеперераховане майно.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, відомості про вчинення кримінального правопорушення про незаконний обіг наркотичних засобів, вилучених у ході обшуку 22 травня 2024 року в рамках кримінального провадження №0000020, внесено до ЄРДР 22 травня 2024 року за №0000031 (ч.1 ст. 309 КК України).

В подальшому, 27 травня 2024 року начальником сектору дізнання ОСОБА_12 своєчасно було подано клопотання про арешт вищевказаного майна, розгляд якого слідчим суддею мав місце 28.05.2024 року.

За результатом розгляду клопотання слідчим суддею було винесено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, визначивши строк для їх усунення в 72 години, яку було отримано начальником сектору дізнання ОСОБА_12 та прокурором 29.05.2024 року та 03.06.2024 року начальник сектору дізнання ОСОБА_13 повторно звернулась до суду із клопотанням про арешт майна з виправленими недоліками для розгляду та клопотанням про поновлення строку, оскільки нею з поважних причин пропущено 72 години надані на усунення недоліків який вона пов`язує з тим, що 31.05.2024 року була терміново викликана до СУ ГУНП в Одеській області на 10-00 год. для надання пояснень з приводу проведеного службового розслідування, а тому була позбавлена можливості своєчасно звернутися з клопотанням.

Постановою прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_14 від 30.05.2024 року об`єднано матеріали кримінального провадження №0000020, внесеного до ЄРДР 16 лютого 2024 року за ч.1 ст. 190 КК України з матеріалами кримінального провадження №0000031 внесеного до ЄРДР 22.05.2024 року (ч.1 ст. 309 КК України) та присвоєно №0000020.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Начальник сектору дізнання ОСОБА_13 своєчасно звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке постановою слідчого судді від 28.05.2024 року повернуто прокурору для усунення недоліків. З огляду на вищенаведене, начальник сектору дізнання або прокурор мав діяти у законний спосіб та звернутися до слідчого судді після усунення недоліків не пізніше 72 годин з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.

Відповідно до частини 2 та 7 статті 115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час.

У свою чергу, статтею 116 КПК України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

З матеріалів клопотання встановлено, що майно, на яке начальник сектору дізнання ОСОБА_13 просить накласти арешт, було вилучено 22.05.2024 року о 08 годині 45 хвилин - час закінчення обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 15.05.2024 року, 27.05.2024 року подано до слідчого судді клопотання про арешт майна, яке ухвалою суду повернуто прокурору для усунення недоліків та встановлено строк для усунення недоліків 72 години, а тому клопотання про арешт майна, вилученого під час обшуку повинно було бути поданим до слідчого судді не пізніше 72 годин після усунення недоліків, в тому числі в порядку, передбаченому ст. 116 КПК України, тобто за допомогою поштового зв`язку, оскільки поштове відділення УДППЗ «Укрпошта», розміщене та території смт.Сарата Одеської області , 29,30 та 31 травня 2023 року було робочим днем.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Разом із тим, з клопотанням про арешт майна відповідно до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України начальник сектору дізнання ОСОБА_13 звернулась до слідчого судді 03.06 2024 року, тобто після спливу граничного строку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом.

Отже в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено поважні причини через які цей строк пропущено.

З огляду на вищенаведене, начальник сектору дізнання мав діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді не пізніше 72 годин, після усунення недоліків

Пропустивши строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, начальник сектору дізнання у своєму клопотанні просить його поновити, однак заявлене начальником сектору дізнання клопотання про поновлення строку не містить обґрунтованих підстав для його поновлення, жодних аргументів на підтвердження поважності причин, які б слугували підставою для поновлення цього строку в порядку ч. 1 вищезазначеної статті та з урахуванням вимог статей 170,171 КПК України, у клопотанні не наведено.

Наведені начальником сектору дізнання ОСОБА_12 у клопотанні про поновлення строку обставини не доводять наявність таких причин непереборного характеру, в силу яких начальник сектору дізнання або дізнавач з групи дізнавачів, яка складає двоє дізнавачів або прокурор, з групи прокурорів, яка складає чотири прокурора були позбавлені реальної можливості подати клопотання про арешт майна після усунення недоліків, а отже не можуть бути сприйняті судом як поважні.

Слідчий суддя вважає, що начальник сектору дізнання ОСОБА_13 та прокурор об`єктивно мали нагоду звернутись до слідчого судді, а посилання у клопотанні про поновлення строку на звернення до суду з клопотанням про арешт майна не доводять, що ці обставини були об`єктивно непереборними, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом, а тому і не свідчать про наявність поважних причин для реалізації дізнавачем або прокурором права на звернення з клопотанням про накладення арешту на майно в строк, визначений кримінальним процесуальним законодавством.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна в ході обшуку після усунення недоліків, задоволенню не підлягає за недоведеністю поважності причин пропуску строку звернення.

Оскільки клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано з пропуском строку встановленого ухвалою суду, зважаючи на імперативну норму абзацу другого частини 5 статті 171 КПК України, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника сектору дізнання ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого заступником керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_15 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала оскаржується безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1