Справа № 344/5075/24
Провадження № 1-кп/344/815/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретарів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актам про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, раніше судимого 07 грудня 2023 року Дружківським міським судом Донецької області за ч.1 ст. 111 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна, на даний час утримується ДУ «Табір для тримання військовополонених «Захід 1»,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст. 111-1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_9 вчинив державну зраду, тобто діяння умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненому в умовах воєнного стану, наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, а також добровільну участь громадянина України в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, наданні таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, громадянин України ОСОБА_9 , підтримуючи збройну агресію російської федерації та самопроголошеної «ДНР», їхні дії щодо протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронним органам України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, виявив бажання вчиняти дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України.

Зокрема, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, добровільно вступив до терористичної організації «ДНР».

Так, ОСОБА_9 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, будучи прихильником збройної агресії російської федерації проти України та терористичної організації «днр», підтримуючи їхні дії щодо протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронним органам України, умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, усвідомлюючи, що він вчиняє державну зраду, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, 24.04.2022 добровільно підписав контракт на проходження військової служби та був зарахований до списків особового складу непередбаченого законом збройного формування 1-го батальйону 121 полку 1-ої окремої гвардійської мотострілкової Слов`янської бригади (військова частина № НОМЕР_1 ) на посаду «номер розрахунку», де прослужив до лютого 2023 року. У складі незаконного збройного формування ОСОБА_9 приймав участь у бойових діях проти підрозділів ЗС України та інших військових формувань.

У лютому 2023 року у м. Кальміуське Донецької області ОСОБА_9 призначено на посаду «заступника начальника штабу «1-го стрілецького батальйону НОМЕР_2 стрілецького полку НОМЕР_3 окремої гвардійської мотострілецької бригади (в/ч НОМЕР_4 )».

У подальшому громадянин України ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, перейшовши на бік ворога в умовах збройного конфлікту в період воєнного стану з лютого 2023 року по 24.08.2023 на території Донецької області, перебуваючи на посаді «заступника начальника штабу «1-го стрілецького батальйону 88 стрілецького полку» у складі т. зв. « НОМЕР_3 окремої гвардійської мотострілецької бригади (в/ч НОМЕР_4 ) незаконного збройного формування т. зв. «збройних сил днр», здійснював підривну діяльність проти України, приймав участь у бойових діях проти підрозділів ЗС України та інших військових формувань.

Злочинну діяльність ОСОБА_9 припинено 25.08.2023 військовослужбовцями Збройних Сил України в АДРЕСА_2 шляхом взяття в полон.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Суду пояснив, що перебуваючи в Донецькій області, на тимчасово окупованій території, підписав контракт на проходження військової служби в збройних силах Російської Федерації. Приймав участь у бойових діях на різних ділянках фронту, за що отримував заробітну плату, а 25 серпня 2023 року був взятий в полон. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, та просить суд його суворо не карати. Він зрозумів хибність своїх дій.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст.111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану, та за ч.7 ст. 111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних судових або правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а також добровільна участь громадянина України в незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та/або в збройних формуваннях держави-агресора чи надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_9 .

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ "Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства").

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами, дані про особу винного, у тому числі його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, репутацію обвинуваченого, який раніше судимий вироком від 07 грудня 2023 року Дружківським міським судом Донецької області за ч.1 ст. 111 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі без конфіскації майна, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей; щире каяття, що підтверджено також прокурором у судовому засіданні, як обставину, що пом`якшує покарання.

З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання відповідно до санкцій ч.2 ст.111 КК України позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна, за ч.7 ст. 111-1 КК України позбавлення волі на строк 13 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 років з конфіскацією майна, позицію захисника та обвинуваченого, що просили призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання позбавлення волі з конфіскацією майна та з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, у межах санкцій ч.2 ст.111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, визначивши йому покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Дружківського міського суду Донецької області від 07 грудня 2023 року, більш суворим покаранням за цим вироком, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є у його власності, та з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 15 років, зарахувавши у строк призначеного покарання частково відбуте ним покарання за попереднім вироком Дружківського міського суду Донецької області від 07 грудня 2023 року до вступу цього вироку в законну силу.

Саме таке покарання ОСОБА_9 , на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у межах даного кримінального провадження не застосовувався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, ч.6 ст. 615 КПК України, суд-

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, та призначити покарання:

- за ч.2 ст.111 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.7 ст.111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк тринадцять років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Дружківського міського суду Донецької області від 07 грудня 2023 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 25 серпня 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_9 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, частково відбуте ним покарання за попереднім вироком Дружківського міського суду Донецької області від 07 грудня 2023 року до вступу цього вироку в законну силу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Головуюча-суддя: ОСОБА_10

Судді:

ОСОБА_11