Справа № 461/1117/24
Провадження № 1-кс/461/3044/24
УХВАЛА

Іменем України

21.05.2024 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений на належні ОСОБА_3 кошти, а саме:євро номіналом 100 євро 25 купюр; 50 євро 22 купюри.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у кримінальному провадженні № 0000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч. 3 ст. 368 КК України, в порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_5 та повідомлено останній про підозру у скоєнні злочину. 17.01.2024 за місцем проживання ОСОБА_5 проведено обшук, в ході якого вилучено речі, документи та грошові кошти, серед яких були особисті кошти чоловіка ОСОБА_7 - ОСОБА_3 , а саме: євро номіналом 100 євро 25 купюр; 50 євро 22 купюри. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.01.2024 накладено арешт на вилучені в ході проведення обшуку речі, предмет та документи, в тому числі на грошові кошти ОСОБА_3 . Заявник стверджує, що арешт в частині коштів ОСОБА_3 накладено необґрунтовано, такі не відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. Заявник зазначив, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю та потребує кошти на підтримання стану здоров`я, на його утриманні перебуває двоє дітей. Просить клопотання задоволити.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили таке задоволити.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту підтримала, просила таке задоволити. Підтвердила, що грошові кошти належать її чоловіку ОСОБА_3 .

Слідчий в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні даного клопотання необхідно відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Згідно ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про чає та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 11.01.2024, за фактом пособництва в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням свого службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27-ч. 3 ст. 368 КК України.

18.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням свого службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27-ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.01.2024 накладено арешт на майно, яке було вилучено 17.01.2024 в ході проведення обшуків за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , та у службовому кабінеті №15, який знаходиться на першому поверсі КНП «Яворівська ЦРЛ», що за адресою АДРЕСА_2 , яке визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, зокрема на грошові кошти, а саме євро номіналом 100 євро 25 купюр; 50 євро 22 купюри.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження №0000013 не завершено та станом на день розгляду клопотання про скасування арешту триває.

Враховуючи викладене, оскільки на даний час досудове розслідування триває, заявником не доведено, що вилучені грошові кошти належать йому, а не підозрюваній ОСОБА_5 , оскільки не зазначено джерело походження грошових коштів, не надано доказів, що заявник отримує доходи, відтак слідчий суддя дійшов висновку, що потреба в арешті на вказане майно не відпала. Окрім того, слідчий суддя зазначає, що вище перелічене майно являється речовими доказами і з метою забезпечення недопущення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, клопотання про скасування арешту не підлягає до задоволення та є таким, що подано передчасно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 24.05.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1