Справа № 216/2043/24
Провадження № 1-кп/216/449/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 8 кримінальне провадження № 0000509 від 13 березня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, працює в КП «Міський тролейбус» на посаді водія, раніше не судимий, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

09 березня 2024 року приблизно о 16.00 годині водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним тролейбусом «ЮМЗ-Е 183», номер НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів по міському маршруту № 24, рухався по проїзній частині вул. Лермонтова з боку пр. Миру в напрямок пл. Визволення, наближаючись до будинку АДРЕСА_2 .

Рухаючись по проїзній частині вул. Лермонтова, водій ОСОБА_3 , крім пасажирів, які знаходилися на обладнаних місцях в положенні сидячі, перевозив у салоні тролейбуса пасажира ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка стояла в момент руху.

У ході подальшого руху, під`їжджаючи до будинку АДРЕСА_3 , водій ОСОБА_3 , необґрунтовано різко та раптово, застосував різке гальмування та допустив падіння пасажира ОСОБА_5 , яка знаходилася та стояла в солоні тролейбуса, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3 б та 12.9 г Правил дорожнього руху України, згідно яких:

- 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху …. не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, … і не відволікатися від керування ним у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

12.9 г) Водієві забороняється: різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортної пригоди).

Внаслідок недотримання водієм ОСОБА_3 , зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною і достатньою умовою для запобігання події, у процесі застосованого ним різкого та необґрунтованого гальмування, біля будинку АДРЕСА_2 , пасажирка ОСОБА_5 , що стояла у салоні тролейбуса, втратила рівновагу та вдарилася об поручні, що встановлені в салоні тролейбусу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир тролейбуса ОСОБА_5 була травмована. Відповідно до висновку експерта № 438 від 18.03.2024 року потерпілій ОСОБА_5 , були заподіяні наступні тілесні ушкодження: синець грудної клітини, закритий перелом ребра ліворуч, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я (більше 21 доби).

Таким чином, між порушенням водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження є прямий причинний зв`язок.

Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 , кожен окремо, звернулись до суду з письмовими клопотаннями про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з їхнім примиренням і відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення вказаних клопотань і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1 та 3 статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно із ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням останнього з потерпілою та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне зареєстроване місце проживання, працює на посаді водія, на обліках у лікарів нарколога й психіатра не перебуває, уперше вчинив необережний нетяжкий злочин, активно сприяв його розкриттю, щиро покаявся, повністю відшкодував потерпілій завдану матеріальну та моральну шкоду, вони дійсно примирились, будь-яких претензій матеріального характеру потерпіла до обвинуваченого не має.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 повністю примирився з потерпілою ОСОБА_5 , що підтверджується відповідними письмовими клопотаннями та поясненнями сторін у судовому засіданні. При цьому потерпіла та обвинувачений не заперечують проти закриття кримінального провадження з такої підстави й звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

З огляду на наведене суд, переконавшись у добровільності позиції сторін, вважає за можливе на підставі ст. 46 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закрити кримінальне провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 1 514 грн 56 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 46, 286 КК України, ст. ст. 284, 285, 288, 372, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження № 0000509 від 13 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Речові докази та документи залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн 56 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили та її виконання. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1