Справа№487/4905/24
Провадження №1-кс/487/3362/24
УХВАЛА

Іменем України

18.06.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області лейтенант поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000117 від 23.01.2024 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000117 звернулась до слідчого судді із клопотанням, в якому просила накласти арешт на рухоме майно, а саме на транспортний засіб «ВАЗ 2109» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданий ТСЦ 6541 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

У клопотанні зазначено наступне.

Відділом розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000117, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2024 надійшло повідомлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел.: НОМЕР_5 , про те, що 23.01.2024 близько опівдня військові рф прибули за місцем мешкання батьків заявниці за адресою: АДРЕСА_1 , де, погрожуючи автоматичною зброєю батькам, забрали автомобіль «ВАЗ 2109» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску. Документи на автомобіль були в салоні автомобіля.

В рамках проведення досудового розслідування 02.02.2024 проведено допит потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого встановлено, що військовослужбовці рф незаконно заволоділи рухомим майно, яке на праві власності належить потерпілій, а саме транспортним засобом «ВАЗ 2109», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , згідно знімків екрану із застосунку «ДІЯ» номер документу № НОМЕР_6 , на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний транспортний засіб перебував на території домоволодіння її батьків за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) № 31/30/04-906-2024 від 30.04.2024 було встановлено, що транспортний засіб «ВАЗ 21093 1458» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску, номер кузова: НОМЕР_3 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 , виданий ТСЦ 6541 на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

15.04.2024 транспортний засіб «ВАЗ 2109» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , оголошено в розшук, про що винесено постанову про оголошення в розшуку транспортного засобу.

15.04.2024 транспортний засіб «ВАЗ 2109» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні так, як даний транспортний засіб є предметом вчинення даного кримінального правопорушення та в результаті заволодіння вищевказаним транспортним засобом діями військових рф ОСОБА_4 було спричинено матеріальні збитки, а також вказаний транспортний засіб може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, тобто містять ознаки, зазначені в ст. 98 КПК України, як речовий доказ.

Так, відповідно до ст. 91 КПК України, сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, згідно ст. 84 КІІК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, процесуальними джерелами яких можуть бути показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 98 КІІК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вищевикладене, виникає необхідність накладені арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на речовий доказ у даному кримінальному провадженні, адже є ймовірність того, що незастосування арешту може призвести до пошкодження, псування, знищення вказаних транспортних засобів.

У судове засідання слідчий не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.

Як видно з матеріалів клопотання, у провадженні СУ ГУНП в Херсонській області знаходиться кримінальне провадження № 0000117 від 23.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи обставини кримінального провадження № 0000117, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні підстави вважати, що зазначене у клопотанні майно має доказове значення у кримінальному провадженні, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

У ході проведення досудового розслідування є необхідність дослідження даного майна. Відповідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, накладення арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно, а саме на транспортний засіб «ВАЗ 2109» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1