Житомирський апеляційний суд
Справа №277/313/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/545/24
Категорія ч.1 ст.286-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_8 (дистанційно),

захисника ОСОБА_9 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000019 за апеляційною скаргою прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20 березня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Яблунець Ємільчинського району Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого майстром ПЧ-13 Коростенської Дистанції колії «Укрзалізниця», одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Вважає вирок суду незаконним, таким що підлягає скасування у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що призначаючи ОСОБА_8 вид та розмір покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення та наслідки. Вказує, що судом у вироку не наведено переконливих мотивів щодо можливості застосування при призначенні покарання положень ст.69 КК України, та обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому призначене обвинуваченому покарання у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами за своїм видом та розміром є явно несправедливим через м`якість. Зазначає, що позиція потерпілої щодо призначення покарання не є вирішальною. Звертає увагу на те, що суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та безпідставно затвердив угоду між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим, оскільки внаслідок протиправного діяння ОСОБА_8 тілесні ушкодження отримала також пасажир автомобіля ОСОБА_11 , а тому і обсяг пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення є значно ширшим, аніж отримання тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_7

10.05.2024 на електронну адресу Житомирського апеляційного суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 надійшло заперечення на апеляційну скаргу прокурора на вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20.03.2024, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок - без змін.

Вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20 березня 2024 року затверджено Угоду від 19.03.2024 про примирення між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_7 .

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 4 543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні 68 копійок.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 23.01.2024 року, приблизно о 14 год. 30 хв. водій ОСОБА_8 в порушення вимог пункту 2.9.а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «RENAULT TRAFIC» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_12 , перевозячи пасажирів : на передньому правому пасажирському сидінні ОСОБА_13 та на задніх пасажирських сидіннях ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , яка на руках тримала малолітню ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись по правій смузі проїзної частини автодороги сполученням смт. Яблунець - с. Неділище Звягельського району Житомирської області в напрямку с. Неділище.

Рухаючись у вказаний день та час на відстані близько 1200 м від смт. Яблунець Звягельського району в напрямку с. Неділище, проїжджаючи пряму ділянку дороги, водій ОСОБА_8 в порушення вимог пунктів 1.10, 2.3 б), д), 12.1 вказаних Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожніх умов, дорожньої обстановки та її змін, не врахував пору року, наявність атмосферних явищ, стан поверхні проїзної частини, не обрав безпечної швидкості руху в установлених межах, не врахував стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, що призвело до втрати безпечного керування транспортним засобом, його заносу вліво по напрямку руху та виїзду за межі проїзної частини на ліве узбіччя, а в подальшому в лівий кювет та лісосмугу за ним, де відбулось зіткнення автомобіля з деревами.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження: політравма: закрита травма грудної клітини - закритий перелом 7 ребра справа, закриті переломи 2-7 ребер зліва, закритий перелом акроміального відростку зліва; закритий перелом лівої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням; закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійно-рвана рана лівої щоки; закрита тупа травма органів черевної порожнини - субкапсулярна гематома печінки, анемію середнього ступеня важкості, які супроводжувалися травматичним шоком II ст., які викликали довготривалий розлад здоров`я та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а пасажир автомобіля ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження: закриті переломи VII, VIII ребер ліворуч, які викликали довготривалий розлад здоров`я та відносяться тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог пунктів 1.10, 2.3 б), д), 2.9.а), 12.1 Правил дорожнього руху, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 1 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 01.03.2024 року до Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000019 стосовно ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином.

20.03.2024 року у підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 заявив, що 19.03.2024 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 було укладено угоду про примирення, яку просив затвердити.

Провівши підготовче судове засідання з урахуванням положень ст.474 КПК України, суд першої інстанції ухвалив вирок про затвердження вказаної угоди, визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України та призначив йому покарання узгоджене сторонами із застосуванням ст.69 КК України.

У постанові Першої судової палати ККС ВС від 15 лютого 2021 року у справі № 395/773/18 зроблено висновок про те, що повноваження прокурора під час оскарження вироку суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим обмежені приписами п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК, згідно з якими такі вироки можуть бути оскаржені прокурором лише у зв`язку з порушенням вимог ч. 3 ст. 469 КПК під час укладення угоди, і не підлягають розширенню.

Проте, затверджуючи угоду про примирення, суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, пасажиру ОСОБА_11 також було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. При цьому суд не з`ясував думку останньої щодо укладення угоди про примирення.

Відповідно, обсяг пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення є значно ширшим, аніж отримання тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_7 ..

Таким чином, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до ч.1 ст.412 КПК України перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Оскільки вирок суду із зазначених вище підстав, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, то колегія суддів не входить в обговорення доводів апеляційної скарги, які підлягають перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції слід з урахуванням наведеного прийняти законне та обґрунтоване рішення у розумні строки.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: