Справа № 204/3090/24
Провадження № 1-кс/204/872/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000010 від 11.01.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000010 від 11.01.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України,.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділенням відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 11.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що 11.01.2024 до Західної окружної прокуратури міста Дніпра надійшло повідомлення від УСБУ у Дніпропетровській області щодо організації громадянином ОСОБА_5 , за грошову винагороду, незаконного виїзду за межі України осіб призовного віку.

За вказаним фактом 11.01.2024 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000010, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що група осіб, діючи у змові між собою, організували канал незаконного переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних громадян України, яким обмежено виїзд з території України під час дій правового режиму «воєнний стан».Протиправна діяльність вказаної групи здійснюється конспіративно, завуальована під виглядом функціонування ФОП « ОСОБА_6 », яке спеціалізується на міжнародних перевезеннях, сам ОСОБА_7 , достовірно знаючи про введення на всій території України воєнного стану, будучи обізнаним про проведення загальної мобілізації у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та забезпеченням оборони держави, підтриманням бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України, інших військових формувань, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, являючись фізичною особою підприємцем (РНОКПП НОМЕР_1 ), який має чинну ліцензію Укртрансбезпеки на право провадження господарської діяльності з перевезення вантажів автомобільним транспортом, спільно з іншими невстановленими особами організував та сприяв незаконному переправленню осіб призовного віку через державний кордон України, які мають на меті у будь який спосіб потрапити на територію Республіки Польща з різних причин, шляхом надання засобів, порад, вказівок та усунення перешкод за наступних обставин.Так, ОСОБА_6 , знаючи, що у військовозобов`язаних осіб (клієнтів), які мали намір виїхати за межі території України, немає законних підстав для перетину державного кордону в умовах дії правого режиму «Воєнний стан», усвідомлюючи, що наявність відомостей про особу у системі «Шлях» відповідно до п.2-9 «Правил перетинання державного кордону», затверджених Постановою КМ України від 02.12.2015 № 1001, надає їм право на безперешкодний виїзд за межі території України, приймав вищевказаних осіб на посади других (резервних) водіїв ФОП « ОСОБА_6 » (РНОКПП НОМЕР_1 ) та допускав до роботи на транспортних засобах, порушуючи при цьому вимоги ст.24 Кодексу законів про працю України та п.п.10, 11 «Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом», затверджених Постановою КМ України від 02.12.2015 № 1001 (далі - Ліцензійні умови), оскільки розумів, що останні не здійснюватимуть визначені їм обов`язки, а основною метою прийняття їх на вказану посаду було забезпечення внесення відомостей щодо них до системи «Шлях» з метою подальшого незаконного перетину такими особами державного кордону України.Надалі, після фіктивного працевлаштування на посаду другого (резервного) водія ФОП « ОСОБА_6 » (РНОКПП НОМЕР_1 ) та внесення відомостей до системи «Шлях», військовозобов`язані особи (клієнти) після проходження детального та ретельного інструктажу здійснювали перетин державного кордону України на одному із власних транспортних засобів через пункт пропуску в межах Одеської області.Також, встановлено, що у період з 18.09.2023 по теперішній час за вказаною схемою виїхали за межі України та не повернулися 5 громадян України призивного віку, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Обухів Київської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , документований паспортом громадянина України НОМЕР_3 , виданим 02.07.1999 Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області, та паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Житомир, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , документований паспортом громадянина України НОМЕР_6 , виданим 24.07.2012 Богунським РВ УМВС України в Житомирській області, та паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Донецьк, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , документований паспортом громадянина України НОМЕР_9 , виданим 29.11.2016 Приморським РВ у м.Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області, та паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_10 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець смт. НововоронцовкаНововоронцовського району Херсонської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_11 , документований паспортом громадянина України НОМЕР_12 , виданим 26.12.2007 Нововоронцовським РВ УМВС України в Херсонській області, та паспортами громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_13 та НОМЕР_14 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець Республіки Узбекистан, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_15 , документований паспортом громадянина України НОМЕР_16 , виданим 18.04.2007 Євпаторійським МВ ГУМВС України в НОМЕР_17 , та паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_18 .Безпосередній перетин державного кордону України здійснюється через пункт пропуску, що знаходиться в межах Одеської області.Юридичною особою від імені якої вносяться відповідні відомості в систему «ШЛЯХ» є ФОП « ОСОБА_7 » (РНОКПП НОМЕР_1 ) з основним видом діяльності: 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт»: дата реєстрації 05.07.2023, адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , фізична особа підприємець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).При цьому, встановлено, що 07.09.2023 ОСОБА_6 придбав для вчинення незаконної діяльності транспортний засіб марки «Mercedes-BenzSprinter 313 CDI» (тип ТЗ за конструкцією вантажний) з реєстраційним номером НОМЕР_19 (номер кузова НОМЕР_20 ), 2011 року випуску, білого кольору, який використовує під час незаконного перетину державного кордону України «клієнтами».14.12.2023 року вищевказаний автомобіль було перереєстровано на підставі договору, укладеного у СГ №8538/23/0938 від 03.11.2023. Номер та серія знака НОМЕР_21 . Власник автомобіля гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .Даний автомобіль було визнано у якості речового доказу по кримінальному провадженні, як знаряддя вчинення злочину та як засіб переправлення військовозобов`язаних осіб через кордон України.Оскільки транспортний засіб автомобіль марки «Mercedes-BenzSprinter 313 CDI» (тип ТЗ за конструкцією вантажний) з реєстраційним номером НОМЕР_21 (номер кузова НОМЕР_20 ), 2011 року випуску, білого кольору має доказове значення для кримінального провадження, це дає підстави вважати, що вилучення вказаного майна сприяє цілям та меті проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів.Метою накладення арешту у даному конкретному випадку відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є виключно збереження речового доказу, як предмета кримінального правопорушення, а також як знаряддя та засобу вчинення кримінального правопорушення, по даному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим слідчий звернувся з даним клопотанням про арешт майна і просив розглянути клопотання без виклику власника майна.

Слідчий надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання про арешт майна задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання без повідомлення власника майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В статті 98 КПК України зазначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділенням відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 11.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Згідно матеріалів клопотання, юридичною особою від імені якої вносяться відповідні відомості в систему «ШЛЯХ» є ФОП « ОСОБА_7 » (РНОКПП НОМЕР_1 ) з основним видом діяльності: 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт»: дата реєстрації 05.07.2023, адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , фізична особа підприємець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ). 07.09.2023 року ОСОБА_6 придбав транспортний засіб марки «Mercedes-BenzSprinter 313 CDI» (тип ТЗ за конструкцією вантажний) з реєстраційним номером НОМЕР_19 (номер кузова НОМЕР_20 ), 2011 року випуску, білого кольору, який використовує під час незаконного перетину державного кордону України «клієнтами». 14.12.2023 року вищевказаний автомобіль було перереєстровано на підставі договору, укладеного у СГ №8538/23/0938 від 03.11.2023 року, Номер та серія знака НОМЕР_21 , власником даного автомобіля є громадянин ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Постановою слідчого від 29 березня 2024 року визнано речовим доказом, як предмет кримінального правопорушення, як знаряддя та засіб вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000010 - транспортний засіб автомобіль марки «Mercedes-BenzSprinter 313 CDI» (тип ТЗ за конструкцією вантажний), з реєстраційним номером НОМЕР_21 , номер кузова НОМЕР_20 , 2011 року випуску, білого кольору.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, а саме з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості його знищення, використання, перетворення, відчуження, у зв`язку з чим, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000010 від 11.01.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України,- задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на: транспортний засіб автомобіль марки «Mercedes-BenzSprinter 313 CDI» (тип ТЗ за конструкцією вантажний), з реєстраційним номером НОМЕР_21 , номер кузова НОМЕР_20 , 2011 року випуску, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1