Справа № 461/3564/24
Провадження № 1-кс/461/2658/24
УХВАЛА

13.05.2024 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , на постанову про закриття кримінального провадження слідчого ВРЗСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_3 від 29.12.2023 року,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження слідчого ВРЗСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_3 від 29.12.2023 року.

Обґрунтовуючи подану скаргу, адвокат посилається на те, що постанову про закриття провадження вважає такою, яка прийнята слідчим у результаті проведення неналежного досудового розслідування, без повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи.

Скаржник вважає оскаржувану постанову невмотивованою, оскільки у ній не викладені усі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють необхідність його закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження.

Також, скаржник вказує, що у справі не проведено усіх необхідних слідчих та процесуальних дій задля забезпечення повного та об`єктивного досудового розслідування, а висновки органу досудового розслідування не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, скаржник вказує на необ`єктивність наявних у кримінальному провадженні висновків експерта, а також невідповідність висновків слідчого наведених у постанові фактичним обставинам справи.

Просить скаргу задовольнити.

Скаржник подав до суду додаткові письмові пояснення, а також заяву про слухання справи за його відсутності, згідно якої скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Слідчий у судовому засіданні скаргу заперечив з мотивів необґрунтованості. Вказав, що вважає дану скаргу безпідставною та наголосив на тому, що ним проведено увесь необхідний для ухвалення об`єктивного рішення у справі комплекс слідчих та процесуальних дій. З цього приводу подав письмові заперечення на скаргу, які підтримав у судовому засіданні.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Виходячи з наведеного, підстав для відкладення розгляду скарги або обставин які зумовлюють неможливість проведення його розгляду, внаслідок неявки скаржника, який подав заяву про слухання справи за його відсутності, не встановлено.

Дослідивши скаргу, долучені до неї документи та витребувані судом матеріали кримінального провадження №0001110 від 07.10.2023 року, заслухавши доводи учасників процесу, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведені доводи та мотиви.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частинами 1 та 2 ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

У теоретичному аспекті «судовий контроль» покликаний: забезпечити законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод громадян під час досудового розслідування шляхом ухвалення рішень про застосування заходів кримінально-процесуального примусу, проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права громадян та розгляду скарг на дії (бездіяльність) та рішення слідчого чи прокурора.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як зазначено вище, статтею 26 КПК України встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Також, згідно ч. 3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В ході розгляду скарги встановлено, що за результатами проведення досудового розслідування кримінальне провадження №0001110 від 07.10.2023 року постановою слідчого ВРЗСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_3 від 29.12.2023 року було закрито, у зв`язку із відсутністю у діяннях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

За змістом оскарженої постанови слідчий встановив наступне.

07.10.2023 близько 20.00 години на автодорозі сполученням АДРЕСА_1 , відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд транспортного засобу на пішоходів) за участі автомобіля марки «Mercedes Benz VITO108 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 та пішохода ОСОБА_7 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 на місці пригоди від отриманих травм помер, а транспортний засіб зазнав технічних пошкоджень.

З огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що місце пригоди в межах населеного пункту, ділянка дороги пряма в плані, в сухому стані, чиста, без пошкоджень. В місці пригоди організований двосторонній рух, по одній смузі руху в кожному напрямку, дорожня розмітка 1.5 дод.2 до ПДР. На момент ДТП темна пора доби, опади відсутні, вуличне освітлення в місці ДТП відсутнє. Завантаженість автомобіля водій, один дорослий пасажир, вантаж вагою близько 100 кг.

Відповідно до медичного огляду водія ОСОБА_6 № 83 проведеного 07.10.2023 ознак сп`яніння у останнього не виявлено.

07.10.2023 відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001110 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З показів потерпілої ОСОБА_5 від 09.10.2023 вбачається, що вона є донькою ОСОБА_7 , який загинув внаслідок ДТП. Щодо обставин ДТП повідомила, що свідком такої не була, однак зі слів односельчан відомо, що батько вийшов на проїзну частину дороги, де на нього вчинив наїзд автомобіль.

З показів свідка ОСОБА_8 від 23.10.2023 вбачається, що 07.10.2023 знаходилися на пилорамі у АДРЕСА_1 . Разом із ним знаходився його дядько ОСОБА_7 . Зазначив, що коли почали темніти, мали повертатися разом додому у АДРЕСА_2 , оскільки він знаходився на власному автомобілі марки ВАЗ 2109 р.н. НОМЕР_2 , його дядько разом із ним мав сідати у авто та вони мали повертатися додому. Що дальше з ними відбулося не пригадує, пригадує уже згодом, що знаходився вдома, це ранок 08.10.2023 та від дружини дізнався, що на нього та дядька ОСОБА_7 у АДРЕСА_1 автомобіль вчинив наїзд. Обставин ДТП не пригадує, та чітко повідомити чи учасником такої був не знає.

З показів свідка ОСОБА_9 від 12.10.2023 вбачається, що він 07.10.2023 в темний час доби на кінній підводі повертався додому. Рухався селом Волиця Львівського району Львівської області, зокрема правим узбіччям автодороги сполученням м. Рава Руська м. Великі Мости в напрямку до м. Великі Мости. Рухаючись, почув, що позаду нього зупинився автомобіль, однак продовжував рух не оглядаючись назад. Тоді відчув як хтось зі сторони дороги, тягне його за ліву руку, зупинив кінну підводу та після чого відчув удар у потилицю. Обернувшись помітив чоловіка, як згодом стало відомо ОСОБА_7 , та запитав за що той його вдарив, у відповідь такий відповів, що помилився, він почав рух кінною підводою, а даний чоловік розвернувшись почав відходити від кінної підводи. В цей час він почув глухий удар зі сторони дороги, в місці де від нього відходив пішохід. Зрозумів, що на такого вчинив наїзд автомобіль, який попутно рухався в напрямку до м. Великі Мости.

З показів свідка ОСОБА_10 від 08.10.2023 вбачається, що вона знаходилася в салоні автомобіля марки «Mercedes - Benz» реєстраційний НОМЕР_1 , яким кермував її чоловік ОСОБА_6 та 07.10.2023 близько 20.00 години вони рухалися автодорогою сполученням м. Рава Руська м. Великі Мости, в напрямку до м. Великі Мости. Під час руху була темна пора доби, опадів не було, була похмура погода. За дорогою вона не слідкувала, однак зазначила, що коли вони в`їхали в АДРЕСА_1 , її чоловік зауважив, що праворуч запаркований автомобіль із увімкненим світлом фар, також в цей час в зустрічному напрямку рухався інший автомобіль. Коли вони зрівнялись запаркованим автомобілем, помітила праворуч за таким кінну підводу, а біля такої на проїзній частині дороги стояв пішохід, як наслідок відбулось ДТП наїзд на пішохода. Після ДТП вони залишалися на місці пригоди до приїзду швидкої допомоги та поліції.

З показів свідка ОСОБА_11 від 16.11.2023 вбачається, що вона 07.10.2023 в вечірній час десь опісля 19.05 години поверталася додому, зокрема ішла краєм дороги в с. Волиця Львівського району Львівської області в напрямку до м. Рава Руська. Була темна пора доби, опадів не було, однак на дворі було дуже темно. Під час руху попереду себе відчула сильний удар. Згодом дійшовши до місця звідки такий пролунав помітила, що там відбулося ДТП. Обставин ДТП не бачила, деталі такої невідомі.

З показів свідка (водія) ОСОБА_6 від 08.10.2023 вбачається, що він 07.10.2023 близько 20.00 години кермував автомобілем марки «Mercedes - Benz» реєстраційний НОМЕР_1 , крім нього в салоні автомобіля знаходилася його дружина ОСОБА_10 та вони рухалися с. Волиця Львівського району Львівської області, автодорогою сполученням м. Рава Руська м. Великі Мости, в напрямку до м. Великі Мости. Під час руху була темна пора доби, опадів не було, була похмура погода. Рухаючись, зауважив, що праворуч запаркований автомобіль із увімкненим світлом фар, також в цей час в зустрічному напрямку рухався інший автомобіль. Коли вони зрівнялись запаркованим автомобілем, помітив праворуч за таким кінну підводу, а біля такої на проїзній частині дороги пішохода, як наслідок відбулось ДТП наїзд на пішохода. Після ДТП вони залишалися на місці пригоди до приїзду швидкої допомоги та поліції.

Відповідно до відповіді на доручення виконаного працівниками ВП №2 Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області, камер відео-спостереження які зафіксували ДТП чи свідків такої - не має.

Відповідно до проведеного слідчого експерименту від 02.11.2023 за участю свідка (водія) ОСОБА_6 встановлено, що пішохода в умовах настання ДТП до наїзду не видно, оскільки видимість такого обмежена конструкцією кінної підводи. Пішохода видно, коли такий починає рух та виходить із за кінної підводи, з моменту початку руху пішохода такий подолав віддаль до двох метрів за час до однієї секунди.

З висновку №46/2023 від 20.10.2023 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 вбачається, що причиною смерті є тупа поєднана травма тіла у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з кільцеподібним переломом кісток основи черепа, з крововиливами у м`які мозкові оболонки та на поверхні мозочка, забоєм речовини головного мозку в лівій скроневій частці, що призвело до гострої крововтрати. В момент первинного контакту з транспортним засобом пішохід знаходився у вертикальному, або близькому до такого положенні та був обернутий до нього задньою поверхнею тіла.

З висновку №53/2023 від 03.11.2023 судово-медичної експертизи ОСОБА_8 вбачається, що останній отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови у вигляді забійно-рваної рани лобної ділянки зліва, садна виличної виличної ділянки зліва, травматичного перелому дна орбіти справа без зміщення фрагментів та пролабації парабульраної клітковини, перелому передньої стінки гайморової пазухи справа, перелому решітчастого лабіринту зліва, закритого перелому кісток носа із задовільним стоянням кісткових уламків та розвитком пангематосинусу, струсу головного мозку, що відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

З висновку СЕ-19/114-23/20249-ІТ від 30.11.2023 авто-технічної експертизи по дослідженню технічного стану, вбачається що на момент огляду автомобіля його гальмівна та рульова системи знаходяться в працездатному стані. Система зовнішнього освітлення знаходиться в несправному стані внаслідок руйнування розсіювачів правої блок-фари та переднього правого покажчика повороту.

З висновку СЕ-19/114-23/20258-ІТ від 01.12.2023 судової транспортно-трасологічної експертизи вбачається, що наїзд на пішохода відбувся на правій смузі руху по напрямку до м. Великі Мости, на ділянці що передує початку утворення щільнішої та загальної зон уламків. Автомобіль контактував своєю передньою правою частиною.

З висновку СЕ-19/114-23/24402-ІТ від 22.12.2023 авто технічної експертизи обставин та механізму розвитку ДТП, що причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали обставини пов`язані з діями пішохода ОСОБА_7 , внаслідок яких об`єктивна можливість виявити, що останній виходить із-за кінної підводи на смугу руху автомобіля марки «Mercedes Benz VITO108 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 для його водія ОСОБА_6 настає на такій відстані, з якої він був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що в діях водія автомобіля ОСОБА_6 не встановлено порушення вимог правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, які б перебували у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП та її наслідками у вигляді смерті пішохода ОСОБА_7 , а отже в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а тому керуючись ст. 110, п.2 ч.1 ст. 284 КПК України

Аналіз поданих суду скарги та додаткових пояснень до неї фактично свідчить про те, що скаржник не погоджується з оцінкою та висновком органу досудового розслідування за результатами проведення слідства та ставить під сумнів об`єктивність наявних у справі висновків експерта, а тому вважає, що досудове розслідування проведене не у повному обсязі.

З такими доводами скаржника слідчий суддя погоджується частково.

Аналіз матеріалів кримінального провадження, які були безпосередньо досліджені слідчим суддею, вказує на те, що орган досудового розслідування провів повний комплекс слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні. Так, було встановлено та допитано усіх очевидців події (у тому числі тих на яких вказав представник потерпілого), проведено слідчий експеримент за участю сторін провадження, отримано висновки експертів.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого озвученими у ході розгляду скарги про те, що фактично представник потерпілого вважає, що саме його оцінка та трактовка подій є вірною, а тому саме у такому вигляді слідчий повинен був наводити вихідні дані експертам, ухвалюючи рішення про призначення відповідного дослідження.

Слідчий суддя вважає, що в ході розгляду скарги не встановлено те, що у даному кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних слідчих та процесуальних дій. Крім того, встановлено, що доводи скаржника ґрунтуються на його суб`єктивній оцінці подій, яка висловлюється без належного аналізу усіх доказів наявних у кримінальному провадженні.

Разом з тим, неможливо залишити поза увагою те, що остаточний висновок про закриття кримінального провадження зроблено з врахуванням наведеного вище висновку СЕ-19/114-23/24402-ІТ від 22.12.2023 авто технічної експертизи обставин та механізму розвитку ДТП, згідно якого причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали обставини пов`язані з діями пішохода ОСОБА_7 , внаслідок яких об`єктивна можливість виявити, що останній виходить із-за кінної підводи на смугу руху автомобіля марки «Mercedes Benz VITO108 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 для його водія ОСОБА_6 настає на такій відстані, з якої він був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування.

Отже, слідчий суддя погоджується з тим, що для того аби забезпечити об`єктивне досудове розслідування по справі експерт повинен був мати у наявності таку інформацію про обставини ДТП, яка б виключала усі сумніви у об`єктивності його висновку.

Натомість, зі змісту згаданого висновку вбачається, що проводячи експертне дослідження у експерта було у наявності лише постанова про призначення експертизи, постанова про уточнення питань та копії матеріалів кримінального провадження лише на 6 аркушах (сторінка 2 висновку). Тобто у експерта були відсутні дані наявні у доказах, які були в наявності та розпорядженні органу досудового розслідування, зокрема протокол слідчого експерименту та протоколи допиту свідків на які вказує потерпілий.

Отже, виходячи з наведеного, приходжу до висновку, що у даному випадку слідство фактично має лише один недолік, але він являється істотним. Даний недолік полягає у відсутності у експерта матеріалів кримінального провадження (їх копій), які були у розпорядження слідчого на момент скерування постанови до експертної установи, що очевидно могло вплинути на об`єктивність висновку експерта.

Разом з тим, інших недоліків слідчим суддею не встановлено. Більше того, матеріали провадження містять дані про те, що слідчим було задоволено клопотання представника потерпілого про допит свідка.

Водночас, не можна не відзначити, що у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що у період з грудня 2023 по квітень 2024 потерпілий чи його представник проявляли будь-яку зацікавленість у ході провадження.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

У випадках відмови прокурора у погодженні клопотання слідчого до слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій чи негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право звернутися до керівника органу досудового розслідування, який після вивчення клопотання за необхідності ініціює розгляд питань, порушених у ньому, перед прокурором вищого рівня, який протягом трьох днів погоджує відповідне клопотання або відмовляє у його погодженні.

Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження - це завершальна стадія досудового розслідування, яка настає в силу наявності обставин, що виключають доцільність подальшого проведення досудового розслідування або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження усіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки доказів (показань, речей і документів тощо), які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

За твердженнями слідчого наведеними у оскаржуваному процесуальному рішенні, постанова прийнята за результатами оцінки отриманих в ході досудового розслідування доказів, зокрема показів свідків, протоколу слідчого експерименту, висновків експертиз тощо. Кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як наведено вище, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 5 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, встановлені вище обставини свідчать про те, що органом досудового розслідування не були проведені вичерпні передбачені КПК України дії необхідні для встановлення об`єктивних обставин даного кримінального провадження.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування допущено неповноту під час його проведення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.

Враховуючи наведене, вважаю, що органом досудового розслідування не вжито вичерпних заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи.

Встановлені в ході розгляду скарги та наведені вище обставини свідчать про неповноту досудового розслідування, відтак оскаржуване рішення слідчого є передчасним, а тому постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати, а матеріали кримінального провадження скерувати до слідчого СУ ГУ НП у Львівській області для відновлення слідства.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0001110 від 07.10.2023 року слідчого ВРЗСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_3 від 29.12.2023 року.

Матеріали кримінального провадження №0001110 від 07.10.2023 року скерувати до слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Львівській області для відновлення слідства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1