Номер провадження: 11/813/9/24
Справа № 1-157/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення кримінальної справи до суду першої інстанції

12.03.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши в порядку попереднього розгляду кримінальної справи за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 та громадського захисника ОСОБА_6 на вирок Болградського районного суду Одеської області від 16.01.2024 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Борисівка Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, молдаванина за національністю, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, який проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п.п.1, 6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.9, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду першої інстанції ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п.п.1, 6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.9, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, та йому призначено покарання:

- за п.п.1, 6 ч.2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст. 15, п.п.9, 13 ч.2 ст. 115 КК України у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.187 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Термін відбування покарання ОСОБА_4 обчислюється з моменту затримання, з 15.11.2010 року.

В силу ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 15.11.2010 року по дату набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишено без змін у виді тримання під вартою.

Вироком суду задоволено позовні вимоги прокурора та стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави, в особі Комунального некомерційного підприємства «Татарбунарська багатопрофільна лікарня» Татарбунарської міської ради Одеської області, витрати понесені лікарнею на стаціонарне лікування ОСОБА_7 , а саме з 15.11.2010 року по 03.12.2010 року її знаходження у реанімаційному відділенні, в розмірі 2806,79 грн (дві тисячі вісімсот шість гривень сімдесят дев`ять копійок).

Частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 матеріальні збитки, пов`язані з похованням рідних, в сумі 1303 (одна тисяча триста три) гривні.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) гривень.

В частині позовних вимог ОСОБА_9 провадження закрито у зв`язку зі смертю потерпілого.

Вироком суду вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат у кримінальній справі.

29.02.2024 року до Одеського апеляційного суду надійшли матеріали кримінальної справи за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 та громадського захисника ОСОБА_6 на вирок Болградського районного суду Одеської області від 16.01.2024 року стосовно ОСОБА_4 .

Згідно супровідного листа місцевого суду визначена дата судового засідання в апеляційному суді 21.03.2024 року.

Справа винесена на попередній апеляційний розгляд для вирішення питання про відповідність апеляцій учасників провадження вимогам кримінально-процесуального закону.

За результатами ознайомлення з матеріалами кримінальної справи встановлено наступне.

25.01.2024 року засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючись із вироком місцевого суду, через ДУ «Одеський слідчий ізолятор» подав апеляційну скаргу, в якій просить надати йому можливість ознайомитись із матеріалами кримінальної справи та скасувати вирок суду першої інстанції. Однак, засуджений не вказує в апеляції остаточних чітких підстав для скасування вироку місцевого суду та не висловлює жодних вимог щодо рішення суду апеляційної інстанції, які на його думку, має здійснити апеляційний суд після скасування вироку.

30.01.2024 року захисник адвокат ОСОБА_5 , через відділення «Укрпошти», подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку, просить його скасувати та призначити новий розгляд кримінальної справи в суді першої інстанції.

31.01.2024 року громадський захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, звернувся із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на розгляд справи без його участі, на порушення права на захист засудженого ОСОБА_4 , стверджує про незаконність вироку, однак не заявляє жодних апеляційних вимог.

Таким чином, під час попереднього розгляду встановлено, що апеляції засудженого ОСОБА_4 та громадського захисника ОСОБА_6 не відповідають вимогам ст.350 КПК України (в ред. 1960 року), що унеможливлює їх прийняття до апеляційного розгляду.

Заслухавши прокурора, перевіривши матеріали справи та подані апеляції, суддя приходить до висновку, що кримінальна справа підлягає поверненню до місцевого суду з наступних підстав.

Пунктом 15 ч.1 ст.32 КПК України (в ред. 1960 року) визначено, що скаргою прокурора і скаргою учасника процесу про скасування або зміну судового рішення в апеляційному порядку є «апеляція».

Статтею 350 КПК України (в ред.1960 року) визначені вимоги, яким має відповідати апеляційна скарга, а саме в апеляції зазначаються: 1) назва суду, якому адресується апеляція; 2) особа, яка подає апеляцію; 3) вирок, ухвала чи постанова, на які подається апеляція, і назва суду, який їх постановив; 4) вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на її обґрунтування; 5) прохання особи, яка подає апеляцію; 6) перелік документів, які додаються до апеляції.

Згідно ст.352 КПК України (в ред.1960 року) у разі невиконання особою, яка подала апеляцію, вимог, передбачених ст.350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання зазначених вимог закону протягом семи діб з моменту одержання повідомлення. Постанова оскарженню не підлягає.

Якщо у визначений строк ці вимоги не будуть виконані, то апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду. Постанову може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції, який має право своєю ухвалою визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду, і дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання ним вимог ст.351 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, встановивши, що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_4 та громадського захисника ОСОБА_6 не відповідають вимогам законодавства, керуючись приписами ст. 352 КПК України (в ред. 1960 року) повинен був своєю постановою залишити ці апеляційні скарги без руху та надати апелянтам строк для усунення недоліків та приведення своїх апеляцій у відповідність до вимог ст. 350 КПК України (в ред. 1960 року).

Також, необхідно звернути увагу, що з оскарженого вироку вбачається, що в розгляді кримінальної справи в якості захисників приймали участь ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

При цьому, ОСОБА_6 апеляційну скаргу подав із зазначенням його статусу як громадського захисника, однак документів на підтвердження наявності вказаного статусу, з урахуванням ст.44 КПК України (в ред. 1960 року), не долучив.

Таким чином, місцевий суд також мав перевірити наявність в матеріалах кримінальної справи відповідних документів на право подання апеляції ОСОБА_6 .

Крім того, статтею 351 КПК України (в ред.1960 року), визначено вимоги щодо повідомлення про апеляцію, а саме про надходження апеляції суд першої інстанції оповіщає прокурора, інших зазначених у статті 348 цього Кодексу осіб, інтересів яких стосується апеляція, направленням відповідних повідомлень та шляхом поміщення оголошення на дошці об`яв суду. Протягом п`яти діб з часу поміщення оголошення зазначені особи мають право одержати в суді копію апеляції або ознайомитися з нею в суді. Одночасно з врученням копії або з ознайомленням з апеляцією їм роз`яснюється право протягом п`яти діб з цього часу подати свої заперечення на апеляцію.

Засудженому, що утримується під вартою, повідомлення про надходження апеляції та її копія вручаються через начальника відповідної установи. Одночасно йому роз`яснюється право протягом п`яти діб з часу вручення цих документів подати свої заперечення на апеляцію.

Заперечення на апеляцію додаються до справи або передаються безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно ст.354 КПК України (в ред.1960 року) суд першої інстанції після виконання вимог, передбачених статтею 351 цього Кодексу, суд, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, протягом семи діб передає справу разом з поданою апеляцією і запереченнями на неї до апеляційного суду і визначає дату розгляду ним справи. Справа призначається до розгляду не пізніше трьох місяців з дня направлення її до апеляційного суду. Справа повинна надійти до апеляційного суду не пізніш як за один місяць до визначеної судом першої інстанції дати розгляду.

Про дату призначення справи до апеляційного розгляду суд першої інстанції оповіщає заінтересованих осіб направленням відповідних повідомлень та шляхом поміщення оголошення на дошці об`яв суду. Засудженому, що утримується під вартою, про призначення справи до апеляційного розгляду повідомляється через начальника відповідної установи.

Якщо в апеляції ставиться питання про погіршення становища засудженого чи виправданого, суд першої інстанції викликає до суду апеляційної інстанції цих осіб, їх законних представників, а також захисників, якщо їх участь у справі відповідно до вимог статті 45 цього Кодексу є обов`язковою.

Підтвердження про виконання місцевим судом вимог ст.ст.351, 354 КПК України (в ред..1960 року) матеріали кримінальної справи не містять.

Також слід звернути увагу, що ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 звертались до місцевого суду із клопотаннями про надання можливості ознайомлення із матеріалами кримінальної справи та технічними носіями фіксації судових засідань, а також отримання їх копій (а.п.196, 208 т.14, а.п.6-14, 19 т.15).

Однак, матеріали кримінальної справи не містять відомостей про те, що захисник адвокат ОСОБА_5 ознайомилась з матеріалами справи.

Із листа Болградського районного суду Одеської області від 08.02.2024 року вбачається, що оскільки в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» відсутня дільниця для тримання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, місцевий суд не може задовольнити клопотання ОСОБА_4 про його етапування до зазначеної установи для ознайомлення з матеріалами справи, тому засудженому направлено копії матеріалів справи (а.п.22 т.15).

Відповідно до наявної в матеріалах справи розписки засудженого ОСОБА_4 , що направлена з ДУ «Одеський слідчий ізолятор», вбачається, що останньому вручена копія матеріалів кримінальної справи.

Однак, з вищевказаного листа місцевого суду та з розписки ОСОБА_4 не вбачається, чи останній отримав всі матеріали справи, чи їх частину, з урахуванням того, що об`єм матерів кримінальної справи складає 15 томів та окремо матеріали оскарження низки ухвал, а також чи отримав він технічні носії фіксації судових засідань, та чи ознайомлений таким чином з матеріалами кримінальної справи в повному обсязі.

Відповідно до ст.349 КПК України (в ред.1960 року) протягом строку, встановленого для подання апеляції, справа ніким не може бути витребувана із суду. Протягом цього строку суд зобов`язаний надати сторонам за їх клопотання можливість ознайомитися з матеріалами справи.

Таким чином, при направленні матеріалів кримінальної справи до суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції не було виконано вимог КПК України (в ред.1960 року).

Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 357 КПК України (в ред. 1960 року) при попередньому розгляді справи апеляційний суд може прийняти рішення про повернення справи до суду першої інстанції.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 359 КПК України (в ред. 1960 року) передбачено, що справа повертається суду першої інстанції у випадку, якщо суд першої інстанції прийняв апеляцію, яка не відповідає вимогам ч. 1 ст. 350, ст.ст. 351 чи 352 цього Кодексу для виконання вимог, передбачених ст.ст. 353 чи 354 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що кримінальну справу слід повернути до Болградського районного суду Одеської області для виконання вимог ст.ст. 349-354 КПК України (в ред. 1960 року).

Керуючись статтями 350-352, 357, 359 КПК України (в ред. 1960 року), пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідних положень» КПК України,

постановив:

Кримінальну справу за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 та громадського захисника ОСОБА_6 на вирок Болградського районного суду Одеської області від 16.01.2024 року стосовно ОСОБА_4 - повернути до Болградського районного суду Одеської області для виконання вимог ст.ст.349-354 КПК України (в ред.1960 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду ОСОБА_2