Справа № 182/2574/24
Провадження № 1-кс/0182/537/2024
У Х В А Л А

Іменем України

10.05.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2024 року за №0000597 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого неофіційно, інваліда ІІІ-групи по зору, депутатом не являється, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

До Нікопольського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 09 травня 2024 року розпочато кримінальне провадження №0000597, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 121 КК України за фактом спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Так під час досудового слідства встановлено, що 09.05.2024 р. в нічний час ОСОБА_5 разщом зі своїм братом ОСОБА_7 знаходились за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де вони відпочивали. В той же день о 02.30 год ОСОБА_5 , відчув запах диму з кімнати брата ОСОБА_7 і зайшовши до кімнати виявив задимлення. На ґрунті цього в них виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Так, в той же день та час приблизно о 02.40 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скинув ОСОБА_7 на підлогу та босими ногами наніс множинні удари в область грудної клітини та живота ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, витягнув ОСОБА_7 до під`їзду, де на сходовому майданчику наніс не менше двох ударів кулаком правої руки в область обличчя останнього. Внаслідок чого ОСОБА_7 , забився потиличною частиною голови об бетонні сходи і ОСОБА_5 стягнув його до сходового майданчику першого поверху, де залишив. ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці.

09 травня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

09.05.2024 року о 15.00 год. ОСОБА_5 затримано на підставі п.2 ч.1 ст. 208 КПК України.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, посилаючись на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом обшуку, лікарським свідоцтвом про смерть №214 від 09.05.2024 року, показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , протоколом затримання ОСОБА_5 , який вчинив особливо тяжкий злочин та у разі доведеності його вини, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що може спонукати останнього переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, оскільки з останніми підозрюваний перебуває в тісних родинних та дружніх стосунках. Він офіційно ніде не працює, немає постійного джерела доходу, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому, прокурор в судовому засіданні наполягав на обранні запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки очевидні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання і реєстрації підозрюваного, який є інвалідом ІІІ-групи по зору з 2004 року. Крім того, підозрюваний повідомив, що мав складні стосунки зі старшим братом, який ніде не працював і фактично перебував на його утриманні, глузував з нього і відбирав пенсію, щоб зловживати алкоголем. Тому, він вимушений був додатково працювати підсобним працівником на будівництві під час розбору зруйнованих будинків по місту. Обставини, викладені в підозрі він визнає та не оспорює, оскільки він сильно розлютився на брата, який в стані сп`яніння, залишив недопалок в кімнаті їх спільної квартири від чого почалося задимлення і саме від цього він прокинувся вночі. Т.я. вони живуть на першому поверсі, він витяг брата на сходовий майданчик, бо той був в стані сильного сп`яніння і дійсно бив його. В скоєному розкаюється і просив залишити до суду на свободі, щоб він мав можливість оформили документи на спадщину після смерті батьків і трохи попрацювати.

Захисник ОСОБА_6 надав суду заяву ОСОБА_12 , 1964 р.н., який є рідним дядьком підозрюваного, проживає з ним в одному під`їзді і готовий поручитися за процесуальну поведінку підозрюваного та навіть утримувати його на час досудового розслідування.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків. Зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється;

- вік та стан здоров`я підозрюваної;

- міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців;

- репутацію підозрюваної особи;

- майновий стан;

- наявність судимостей;

- дотримання умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до підозрюваного раніше;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- розмір майнової шкоди у завданні якої підозрюється особа внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.

Як встановлено, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином (а.п.5). 09 травня 2024 року ОСОБА_5 оголошено підозру по вказаному кримінальному провадженню (а.п.15-16), яка обґрунтована наступними доказами: протоколом огляду місця події від 09.05.2024 року, згідно якої під час огляду під`їзду АДРЕСА_2 , на сходинках було виявлено труп ОСОБА_7 1983 р.н. у якого виявлено численні тілесні ушкодження. Під час огляду виявлено та вилучено, 2 змиви РБК, светр зі слідами РБК, змиви з правої та лівої долоні ОСОБА_7 , зрізи з нігтьових пластин.(а.п.6-9). Лікарським свідоцтвом про смерть №214 від 09.05.2024 року, згідно якого смерть ОСОБА_7 1983 р.н. настала 09.05.2024 року у зв`язку з набряком головного мозку, травматичними субарахноїдальними крововиливами, закритою черепно-мозковою травмою, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом (а.п.10). Показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , згідно яких 09.05.2024 року приблизно о 03.00 год. вони прокинулась від сильного запаху диму і вийшли в під`їзд, де чоловік ОСОБА_8 відкривав вікно і пішов відкрити вхідні двері, але одразу піднявся і покликав дружину та сусідку, які побачили, що на сходинковому майданчику лежить ОСОБА_7 без ознак життя, а його обличчя все у крові. Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечує обставини, викладені в оголошеній йому підозрі.

З огляду на викладене, вважаю, що підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину і йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. До того ж, злочин він вчинив стосовно свого близького родича брата з яким спільно проживали.

За таких обставин формально існує ризик переховування від слідства та суду в подальшому, але на думку слідчого судді, він є мінімальним, оскільки підозрюваний вперше притягається до кримінальної відповідальності і його дії були спровоковані неправомірною поведінкою потерпілого, який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, залишив недопалок в приміщенні квартири, де спав підозрюваний і як наслідок розпочалося задимлення не лише в квартирі, але і в під`їзді. Ці обставини також спростовують наявність ризику повторного вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня ( ОСОБА_13 проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню ( ОСОБА_14 проти Молдови).

Стосовно ризику впливу на свідків, то від є доведеним, оскільки свідки в даному кримінальному провадження, це сусіди підозрюваного ОСОБА_5 , з якими він підтримує дружні стосунки і йому відоме їх місце проживання. Але очевидців спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не встановлено.

ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за яким зареєстрований і характеризується задовільно. До того ж, він є особою з інвалідністю ІІІ-групи по зору з 2004 року. Незважаючи на те, що має стабільний дохід у вигляді пенсії з 2004 року, він працює підсобним робітником під час розбору і відновлення зруйнованих будинків у місті. Його рідний дядько ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді з заявою про обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, і повідомив, що він зможе контролювати процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки мешкає з ним в одному під`їзді і підтримує родинні стосунки, бо батьки останнього недавно померли. Викладене свідчить про те, що підозрюваний є соціально адаптованою особою у суспільстві. Крім того, його поведінка після вчинення злочину, свідчить про усвідомлення скоєного і намагання усунути негативні наслідки своїх протиправних дій. Так, він не намагався залишити місце вчинення злочину, переховуватися або спотворювати обставини вчинення ним злочину. Оперативними співробітниками вже проведено слідчі дії з огляду та обшуку за місцем проживання підозрюваного та виявлення трупу потерпілого.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що запобіжній захід у вигляді домашнього арешту буде належним чином гарантувати процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Керуючись ст. 176-178, 181, 194,196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, звільнивши його з-під варти в залі суду.

На підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти наступні обов`язки:

- в період з 19.00 години до 07.00 години наступної доби не залишати місце свого проживання, за винятком часу пов`язаного з виконанням робочих обов`язків, за адресою: АДРЕСА_1 .

- прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,

- повідомляти поро зміну місця проживання, роботи.

Зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців з дня проголошення ухвали, тобто до 09 липня 2024 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Ухвалу для виконання направити начальнику Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області і для контролю прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1