ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/59/24 Справа № 703/5893/24 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора скаржника ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 січня 2024 року на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Скарга мотивована тим, що органом досудового розслідування безпідставно відкрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням за ч. 4 ст. 185 КК України, тому скаржником подано сім заяв до відділу поліції № 2 Черкаського РУП з повідомленням про скоєння злочину потерпілим ОСОБА_7 та свідками у справі про його обвинувачення: ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Вказані особи, на думку скаржника, за попередньою змовою подали завідомо неправдиві повідомлення про вчинення ним кримінального правопорушення.

Проте, за його заявами до ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, з цього приводу, кримінальне провадження за ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України, стосовно вказаних осіб, відкрито не було.

Скаржник вважає, що уповноважені особи ВП № 2 проявили бездіяльність.

Тому просив слідчого суддю ухвалити відповідне рішення для прийняття його заяви та проведення досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 січня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність осіб ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвала суду мотивована тим, що з тексту скарги неможливо встановити, коли саме мала місце бездіяльність, яку заявник оскаржує, скарга містить лише вказівку на подання сімох заяв про вчинення злочинів; заявником не зазначено мотивів та обґрунтування незаконності бездіяльності слідчого, що позбавляє можливості суд визначити чи має право заявник на оскарження, оскільки у скарзі викладено події та обставини, яких немає можливості будь-яким чином ідентифікувати - відомості про них викладені в загальних рисах без надання будь-яких доказів на обґрунтування скарги, жодних доказів до скарги взагалі не додано.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_6 та провести перевірку по фактам, що в ній викладені.

Розглядати скаргу за його участі в судовому засіданні.

Змінити міру запобіжного заходу тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника, який просив апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В судовому засіданні ОСОБА_6 зазначив, що органом досудового розслідування безпідставно відкрито кримінальне провадження про його обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, тому ним подано сім заяв до відділу поліції №2 Черкаського РУП з повідомленням про скоєння злочину потерпілим ОСОБА_7 та свідками у справі про його обвинувачення: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Вказані особи, за попередньою змовою подали завідомо неправдиві повідомлення про вчинення ним кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що обвинувачений у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на початку досудового розслідування давав покази про обставини вчинення ним кримінального правопорушення і не заперечував проти показань свідків у справі, а згодом змінив свою позицію та став звертатися із зазначеними заявами, а оскільки вони не відповідали вимогам повідомленням про злочини , то були зареєстровані до ІТС ІПНП ВП №2 ЧРУТ ГУНП в Черкаській області.

Також зазначив, що учасники кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, під час досудового розслідування надавали правдиві відомості, оскільки перед початком слідчих дій були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання згідно ст. 384 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_6 вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 грудня 2023 року визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і засуджений на 6 років позбавлення волі, а показання потерпілого ОСОБА_7 та свідків у справі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були предметом судового дослідження і визнані допустимими та належними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно положень ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення не пізніше 24 годин після їх подання. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно із якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім цього, внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, зміст ч.1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела (п.4 ч.5 ст.214 КПК України).

Колегія суддів зазначає, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Разом з цим, у разі невнесення відомостей (бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ) заявник має право оскаржити таку відмову до слідчого судді.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вказав, що з тексту скарги неможливо встановити, коли саме мала місце бездіяльність, яку заявник оскаржує, скарга містить лише вказівку на подання сімох заяв про вчинення злочинів; заявником не зазначено мотивів та обґрунтування незаконності бездіяльності слідчого, що позбавляє можливості суд визначити чи має право заявник на оскарження, оскільки у скарзі викладено події та обставини, яких немає можливості будь-яким чином ідентифікувати - відомості про них викладені в загальних рисах без надання будь-яких доказів на обґрунтування скарги, жодних доказів до скарги взагалі не додано.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, щодо відсутності у заяві ОСОБА_6 достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про те, що описані у ній події свідчать, що існує ймовірність вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, надані ОСОБА_6 в судовому засіданні заяви-доповнення до скарги з проханням про визнання його потерпілим та змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання чи домашній арешт, не є предметом розгляду скарги.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин колегія судів апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишає без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 107, 303, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 січня 2024 року на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3