Справа № 592/9340/24
Провадження № 1-кс/592/3821/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором про накладення арешту на майно, яке мотивується тим, що 27.05.2024 о 20:49 год., до чергової частини Сумського РУП надійшло повідомлення від працівника поліції номер жетону 00117891 про те що 27.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено пристрій для вживання наркотичних речовин з нашаруванням.

Вказаний факт було внесено в ЄРДР № 0000818 від 27.05.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

27.05.2024 в період часу з 22:20 год. по 22:38 год., в ході огляду місця події, неподалік будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено: гріндер та наперсток з нашаруванням речовини, який запаковано до пакету РБР 2191534;

В ході досудогого розслідування встановлено, що вилучені 27.05.2024 в ході огляду місця події: гріндер та наперсток з нашаруванням речовини, який запаковано до пакету PSP 2191534, є предметом кримінального проступку, який зберіг на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, містити відомості та інформацію що стосується до вчинення даного кримінальною проступку, а таким чином все вище зазначене майно є речовими доказами та відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного є підстави вважати, що на майно ОСОБА_4 , вилучене 27.05.2024 вході огляду місця події в АДРЕСА_2 , необхідно накласти арешт, так як незастосування даного заходу може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий в суд не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав та просить задовольнити.

Власник майна, повідомлений належним чином про час та місце розгляду клопотання, в суд не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій не заперечує проти накладення арешту.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч. ч. 1 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 27.05.2024 року вилучені в ході огляду місця події 27.05.2024 речі визнано речовим доказом. (а.с.7)

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення слід накласти арешт, так як є можливість його використання у кримінальному провадженні для встановлення істини, доведення винуватості особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, підтвердження існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а ті доводи, на які посилається адвокат будуть перевірятися та оцінюватися в процесі розслідування даного кримінального провадження, ним не надано достатніх та беззаперечних доказів того, що перелічене ним у заяві майно належить іншим особам.

Слід зазначити, що у відповідності до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого дізнавача СД Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 27 05.2024 в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: гріндер та наперсток з нашаруванням речовини, який запаковано до пакету PSP 2191534.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Суддя ОСОБА_1