Провадження №1-кп/638/588/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001439 від 04 вересня 2021 року стосовно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, офіційно не одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей 2021,2024 років народження, інвалідності, хронічні захворювання спростовує, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимий 06 серпня 2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки; - 06 грудня 2021 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; - 18 лютого 2022 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, 15 лютого 2023 року Комінтернівським районним судом міста Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі у скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Вільшани Дергачівського району Харківської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, має на утриманні неповнолітніх дітей 2021,2023,2024 років народження, інвалідності, хронічні захворювання спростовує, зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 ,фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судима, у скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України;

встановив:

03 вересня 2021 року приблизно о 16 год. 20 хв., точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 разом з неповнолітньою ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 в приміщенні супермаркету «КЛАСС», маючи єдиний спільний злочинний намір, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшли до комірки з прозорими дверцятами для тимчасового зберігання речей №56, в якій перебувало майно, що належить потерпілій ОСОБА_7 , та шляхом підбору ключа від інших комірок, відкрили комірку №56 та викрали вказане майно, а саме: сумку червоного кольору вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи № 178 від 13.10.2021 становить 3060,00 гривень, в якій знаходився мобільний телефон марки «NOMI» вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 178 від 13.10.2021 становить 400,00 гривень та грошові кошти у розмірі 8000 грн, які належать ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_4 разом з неповнолітньою ОСОБА_5 , залишили місце події, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на суму 11 460,00 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своїми протиправними умисними діями вчинили кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 разом із раніше йому знайомою неповнолітньою ОСОБА_5 , вирішили заволодіти майном, що знаходилося в комірцуі для тимчасового зберігання речей у супермаркеті «КЛАСС», який розташований за адресою: м.Харків, вул. Двадцять третього Серпня, 33-А.

19 вересня 2021 року приблизно о 14 год. 50 хв., точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 разом з неповнолітньою ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 в приміщенні супермаркету «КЛАСС», маючи єдиний спільний злочинний намір, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_5 підійшли до комірки з прозорими дверцятами для тимчасового зберігання речей №42, в якій знаходилось майно потерпілої ОСОБА_8 , та шляхом підбору ключа від інших комірок, відкрили комірку №42 та викрали вказане майно, а саме: сумку чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон марки «ОРРО» модель «А31» вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 177 від 13.10.2021 становить 3359 гривень 00 копійок, який належать потерпілій ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_4 разом з неповнолітньою ОСОБА_5 , залишили місце події, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3359 гривень 00 копійок.

Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своїми протиправними умисними діями вчинили кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, вирішили заволодіти майном, що знаходилось в комірці для тимчасового зберігання речей у супермаркеті «КЛАСС», який розташований за адресою: м.Харків, вул. Двадцять третього Серпня, 33-А.

23 вересня 2021 року приблизно о 10 год. 55 хв., точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 в приміщенні супермаркету «КЛАСС», маючи єдиний спільний злочинний намір, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, підійшли до комірки з прозорими дверцятами для тимчасового зберігання речей №18, в якій знаходилось майно потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та шляхом підбору ключа від інших комірок, відкрили комірку та викрали вказане майно, а саме: спортивний наплічник чорного кольору, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 176 від 13.10.2021 становить 1050 грн. 00 коп., всередині якого знаходився шкіряний гаманець чорного кольору з позначенням ТМ «JINBAOLA», вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 176 від 13.10.2021 становить 640 грн. 00 коп. продукти харчування, а саме: 2 частини гарбуза, корінь селери, вартість яких невстановлена, а також пакунок для пересилки речей, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 176 від 13.10.2021 становить 60 грн. 00 коп., лікарський засіб «Тосмай», вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 176 від 13.10.2021 становить 133 грн. 00 коп., лікарський продукт Гематоген у кількості 4 шт., вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 176 від 13.10.2021 становить 55 грн. 60 коп., лікарський засіб «Декатилен», вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 176 від 13.10.2021 становить 124 грн. 20 коп., які належать ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_4 разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, залишили місце події, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на суму 2062 гривень 80 копійок.

Таким чином ОСОБА_4 своїми протиправними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Розкаявся у скоєнні злочину, та пояснив, що 03 вересня та 19 вересня 2021 року він разом з ОСОБА_5 зайшли до магазину « Класс» по АДРЕСА_4 , де він підійшов до комірки, де зберігалися речі покупців магазину, зірвав замок, та витяг з комірок речі, потім забрав з вказаних сумок кошти, телефони та викинув сумки. 23 вересня 2021 року він з іншою особою також зайшов у цей магазин і також вкрав наплічник, там було багато речей, він забрав їх, а наплічник викинув. Розкаявся у скоєнні вказаного правопорушення, просив суворо не карати. Вказав, що кошти витратив на свої та на потреби ОСОБА_5 .

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого їй діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення їй обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Розкаялася у скоєнні злочину, та пояснила, що вона разом з ОСОБА_4 03 та 19 вересня 2021 року зайшли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_4 підійшов до комірки, де зберігалися речі покупців магазину, зірвав замок, та витяг з комірок речі, потім забрав з вказаних сумок кошти, телефони та викинув сумки. Телефон вони здали до ломбарду, кошти витратили на власні потреби. Просила суворо не карати, вказала, що вона має трьох дітей на утриманні, наймолодшого народила 03 липня 2024 року, тому просила не позбавляти волі.

Показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, повідомлені про час та дату судового розгляду. Позовні вимоги не заявлені. Майно відповідно до зберігальних розписок повернуто потерпілим.

До суду надано заяви, де потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 просять справу розглядати за їх відсутності ( т.с.1 а.с. 92,93,94), покарання призначити на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинувачених.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченим та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує її дії за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він офіційно не працюючий, раніше неодноразово судимий, судимість не знята, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має утриманців , інвалідності, хронічні захворювання спростовує.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_5 , офіційно не працююча, має середню освіту, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має трьох дітей 2021,2023,2024 років народження, інвалідності, хронічні захворювання спростовує, вчинила кримінальне правопорушення в неповнолітньому віці.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачені вчинили нетяжкий злочин.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину, обставин які обтяжують покарання суд не встановив.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці, обставин які обтяжують покарання суд не встановив.

Приписами ст. 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Статтею 91 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Тому ці обставини у сукупності обвинувачення ОСОБА_4 , свідчать про те, що призначення судом обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.75 КК України є несправедливим, немотивованим і занадто м`яким та таким, що не буде сприяти виправленню обвинуваченого.

При цьому суд дійшов також висновку, що підстави застосування ст. ст. 69, 75 КК України відносно ОСОБА_4 відсутні, та йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке буде достатнім та необхідним для досягнення мети покарання.

Натомість обставини у сукупності обвинувачення ОСОБА_5 свідчать про те, що призначення судом обвинуваченій ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст.75 КК України є справедливим, мотивованим та таким, що буде сприяти виправленню обвинуваченої.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та звільнити її від відбування покарання з іспитовим строком.

Судові витрати у справі відсутні.

Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні під час досудового слідства та на стадії судового розгляду запобіжний захід не обирався. У судовому засіданні прокурор за вказаним кримінальним провадженням, не заявляв клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього та виконання ним вироку суду. Проте стосовно ОСОБА_4 ухвалено вирок Комінтернівським районним судом міста Харкова від 15 лютого 2023 року, де визначено міра покарання у вигляді чотирьох років та трьох місяців позбавлення волі. Наразі ОСОБА_10 вказаний вирок відбуває в ДУ « Диканівська виправна колонія(№12)».

Суд, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , вважає за необхідне строк відбування покарання обраховувати з моменту обрання запобіжного заходу.

Запобіжний захід ОСОБА_5 за цим кримінальним провадженням не обирався.

Позовні вимоги не заявлені.

Арешти майна відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368,370,373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вказаним вироком більш суворим, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.02.2023 року остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (роки) 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання обраховувати з 18 лютого 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 за вказаним кримінальним провадженням не обирався.

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

В силу ст. 75,104 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 , якщо вона протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 за вказаним кримінальним провадженням не обирався.

Речові докази- диск з фіксацією подій 03 вересня 2021 року- зберігати з матеріалами кримінального провадження, жіноча сумка червоного кольору, передана потерпілій ОСОБА_7 відповідно до зберігальної розписки, вважати повернутою ОСОБА_7 , мобільний телефон «NOMI»білого кольору з тріщиною на корпусі, переданий потерпілій ОСОБА_7 відповідно до зберігальної розписки, вважати повернутим ОСОБА_7 , диск з фіксацією подій 19 вересня 2021 року- зберігати з матеріалами кримінального провадження, спортивний наплічник чорного кольору, переданий потерпілому ОСОБА_9 відповідно до зберігальної розписки, вважати повернутим ОСОБА_9 , диск з фіксацією подій 23 вересня 2021 року- зберігати з матеріалами кримінального провадження.

Судові витрати відсутні.

Арешти майна відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченим, прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_11