Справа №760/6352/24 1-кс/760/3230/24
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в ОВС 3 відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000608 від 21.07.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28, ч.2 ст.111, ч.4 ст.28, ч.1 ст.436-2, ч.4 ст.28, ч.2 ст.436-2, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.436-2 та ч.4 ст.28, ч.3 ст.161 КК України, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.4 ст.28, ч.1 ст.436-2, ч.4 ст.28, ч.2 ст.436-2, ч.2 ст.255 та ч.4 ст.28, ч.3 ст.161 КК України, за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.6 ст.111-1, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.161 КК України, за підозрою ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.6 ст.111-1, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.161, ч.4 ст.28, ч.2 ст.436-2 КК України, за підозрою ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.255, ч.3 ст.161 КК України, за підозрою ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.6 ст.111-1, ч.2 ст.255, ч.3 ст.161 КК України, а також за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, у якому просила накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000608 від 21.07.2023, заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду розпоряджатися ним у будь-який спосіб, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Також сторона обвинувачення просила передати майно Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними.

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000608 від 21.07.2023, у якому повідомлено: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Ромни Сумської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, про те, що він підозрюється у: участі в злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.28 ч.2 ст.255 КК України; розпалюванні релігійної ворожнечі та ненависті вчиненому злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28 ч.3 ст.161 КК України; запереченні збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої в 2014 році, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28 ч.1 ст.436-2 КК України; виготовленні та поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої в 2014 році, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28 ч.2 ст.436-2 КК України; державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, інформаційній безпеці України, а саме: наданні іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що на праві власності у підозрюваного ОСОБА_8 , перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до санкції ч.2 ст.111 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Таким чином, за твердженням сторони обвинувачення, необхідним та достатнім для запобігання вказаним ризикам є визначення виду обмеження у вигляді заборони розпоряджатися та користуватися майном.

Перед початком судового розгляду до слідчого судді надійшла заява прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_19 про розгляд клопотання без участі прокурора. Зазначає, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Власник майна відповідно до ч.2 ст.172 КПК України за клопотанням сторони обвинувачення в судове засідання не викликався.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зі змісту п.3 ч.2 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

На даний час, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх необхідних слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини та притягнення винних до кримінальної відповідальності, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно підозрюваного у кримінальному провадженні.

Щодо вимоги про передачу майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними слід зазначити наступне.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №613 від 11 липня 2018 року «Про затвердження Положення про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» та положень ст.100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).

Так, клопотання сторони обвинувачення взагалі не обґрунтоване у частині необхідності передачі майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Крім того, у клопотанні не зазначена вартість майна.

У той же час слідчий суддя звертає увагу, що сторона обвинувачення звернулась із клопотанням про арешт майна, яке підлягатиме конфіскації, а не як на речовий доказ у порядку ст.98 КПК України.

Крім того, слід акцентувати увагу і на тому, що сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно виклюбчно шляхом заборони розпоряджатися квартирою без позбавлення права власника (підозрюваного) користуватися нею. Виконання такої ухвали відбувається шляхом внесення відповідних відомостей до державного реєстру нерухомого майна і не вимагає управління цим майном з боку третіх осіб.

Отже, клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання, - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000608 від 21.07.2023, заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду розпоряджатися ним у будь-який спосіб, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмовити у передачі майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала в частині накладення арешту на майно може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1