У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах МішковоПогорільської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.02.2024 року, якою накладено арешт на підвальне приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Погорілівської сільської ради, розташоване за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Мішково-Погорілове, вул. Котика Валі, 23, в межах кримінального провадження №0000006 від 18.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6

представник власника майна: ОСОБА_5

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт підвального приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Погорілівської сільської ради.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_6 задоволено. Накладено арешт на підвальне приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Погорілівської сільської ради, розташоване за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Мішково-Погорілове, вул. Котика Валі, 23, в межах кримінального провадження № 0000006 від 18.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

Зазначає, що прокурором не доведено, що підвальне приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Погорілівської сільської ради, є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000006.

Також, зазначає, що при розгляді клопотання слідчим суддею не враховано, що підвальне приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Погорілівської сільської ради використовується на цей час як укриття для населення та в ньому будуть проводитись заплановані навчальні заходи, які під час воєнного стану можливо проводити тільки в таких укриттях.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

До суду надійшло клопотання в якому прокурор просив накласти арешт на підвальне приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Погорілівської сільської ради, за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Мішково-Погорілове, вул. Котика Валі, 23, яке належить територіальній громаді Мішково-Погорілівської сільської ради, правокористувачем якого є відділ освіти, культури, молоді та спорту Мішково-Погорілівської сільської ради, із забороною користування зазначеним майном та проведення ремонтних робіт, з метою забезпечення збереженості речових доказів на весь час проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивоване тим, що в період часу з 07.12.2023 по 27.12.2023, посадові особи ПП «МЕКУРІЙ ПЛЮС», за попередньою змовою в групі з невстановленими особами, під час виконання умов договору з капітального ремонту підвального приміщення Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Полорілівської сільської ради, за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Мішково-Погорілове, вул. Котика Валі, 23, привласнили бюджетні кошти. Сума спричиненої матеріальної шкоди встановлюється.

Задовольняючи клопотання про арешт підвального приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Погорілівської сільської ради, шляхом заборони користування зазначеним майном та проведення ремонтних робіт, слідчий суддя вказав, що прокурором доведено, що вказане в клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Тож арешт майна потрібний для забезпечення схоронності стану вищезазначеного підвального приміщення для цілей кримінального судочинства.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, зокрема, ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, які передбачені ст. 2 КПК України, своєчасне застосування якого може запобігти негативним наслідкам при розслідуванні злочинів.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

Зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався не в повній мірі.

Як убачається з матеріалів провадження СВ ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000006 від 18.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва в межах здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000006 від 18.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, було направлено до Ленінського районного суду м. Миколаєва клопотання, в якому він просив накласти арешт на підвальне приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Погорілівської сільської ради із забороною користування зазначеним майном та проведення ремонтних робіт.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора в повному обсязі, слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено, що вказане в клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тому з метою збереження речових доказів слід накласти арешт із забороною користування зазначеним в клопотанні майном та проведення ремонтних робіт.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком слідчого судді.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що підвальне приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Погорілівської сільської ради на праві власності належить територіальній громаді Мішково-Погорілівської сільської ради, а правокористувачем є відділ освіти, культури, молоді та спорту Мішково-Погорілівської сільської ради.

07.12.2023 між начальником відділу освіти, культури, молоді та спорту ОСОБА_7 та посадовими особами ПП «МЕКУРІЙ ПЛЮС» підписаний договір № 229 про виконання будівельних робіт в підвальному приміщенні громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Погорілівської сільської ради.

27.12.2023 року сторонами підписано акт приймання виконання будівельних робіт та ПП «МЕКУРІЙ ПЛЮС» та сплачено бюджетні кошти за виконані роботи.

22.01.2024 року проведеним оглядом підвального приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Погорілівської сільської ради встановлено, що будівельні роботи не завершені та продовжуються на цей час.

22.01.2024 року підвальне приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000006 від 18.01.2024р.

На час розгляду клопотання про арешт майна жодній особі у вказаному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру.

Прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва клопотання про арешт підвального приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею обґрунтовано тим, що це приміщення є речовим доказом та з метою недопущення перетворення обстановки в приміщенні зазначеного нерухомого майна його слід арештувати з забороною користування та проведення ремонтних робіт.

Апеляційний суд звертає увагу, що клопотання прокурора про необхідність накладення арешту на підвальне приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею, шляхом заборони користування цим приміщенням та проведення в ньому ремонтних робіт не підтверджено належними доказами та може призвести до непоправимих наслідків, оскільки, це приміщення використовується громадою як бомбосховище. А враховуючи, що прокурором не ставиться питання про накладення арешту на кошти виділені на ремонт цього приміщення, такий захід забезпечення кримінального провадження може привести до втрати цих коштів та не завершення ремонтних робіт, що позбавить громаду Мішково-Погорілівської сільської ради використання приміщення як бомбосховища в період військового стану та частих обстрілів громади агресором.

При цьому, й слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання щодо арешту майна, не переконався в обґрунтованості доводів клопотання прокурора та не перевірив їх під час судового розгляду.

Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що метою арешту є забезпечення збереження речових доказів. Однак, ухвала не містить обґрунтування на підтвердження того, що арештоване приміщення відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не перевірив також слідчий суддя розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи, що у органу досудового розслідування вже наявна документація стосовно виконання будівельних робіт в підвальному приміщенні громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Погорілівської сільської ради, а саме наявний протокол огляду підвального приміщення з виконаними будівельними роботами станом на 22.01.2024 р.

Колегія суддів вважає, що накладення арешту з забороною користування на підвальне приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Погорілівської сільської ради, є необґрунтованим та таким, що порушує права та законні інтереси третіх осіб, а саме жителів громади Мішково-Погорілівської сільської ради.

Крім того, не містять матеріали провадження й будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи третіх осіб, про який ідеться в клопотанні прокурора, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на підвальне приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею.

Слід зазначити, що відповідно до наданих представником Мішково-Погорілівської сільської ради апеляційному суду копій акта огляду об`єкта від 16.01.2024р. та плану освітніх, виховних та спортивних масових заходів школярів Мішково-Погорілівського ліцею наразі підвальне приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею використовується як укриття для населення та для проведення планових навчальних заходів під час воєнного стану.

Колегія суддів вважає, що існує можливість без накладення арешту на вищевказане майно, з забороною користування укриттям під час воєнного стану, провести всі слідчі дії під час досудового слідства та судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах МішковоПогорільської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.02.2024 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_6 про накладення арешту на підвальне приміщення громадського будинку Мішково-Погорілівського ліцею Мішково-Погорілівської сільської ради, розташоване за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Мішково-Погорілове, вул. Котика Валі, 23, в межах кримінального провадження № 0000006 від 18.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: