УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000844 від 28.06.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно обвинувачених:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця міста Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000844 від 28.06.2023, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Обвинуваченим обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 01.04.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинувачення.

Прокурор просив продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, подавши клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_8 , в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність продовження існування ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, відсутність наміру переховуватися від слідства, вказали, що мають намір виконувати покладені на них судом обов`язки та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на невинання ним своєї вини, недоведеність продовження існування ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, відсутність наміру переховуватися від слідства, вказав, що має намір виконувати покладені на нього судом обов`язки та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на недоведеність продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_7 , проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 заперечував, посилаючись на недоведеність продовження існування ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, просив обрати відносно ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження тримання під вартою обвинуваченим з наступних підстав.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.08.2023 підозрюваним ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування - до 29.09.2023 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2023, відносно підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 37 днів, тобто до 01.11.2023 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 27.10.2023, 19.12.2023, 02.02.2024 відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, останній раз до 01.04.2024 включно, без визначення розміру застави.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , колегія суддів вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , судом враховується, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 раніше не судимі, мають постійне місце проживання, офіційно не працевлаштовані, холості, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони обвинувачених або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших осіб.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території Російської Федерації.

Окрім того, суд враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання судді, останні можуть переховуватись від суду, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинувачених.

Колегія суддів зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, можуть вдатися до відповідних дій.

При цьому, суд вважає не доведеним стороною обвинувачення продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідки у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що прокурором доведено недостатність застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним вище. Наявні наведені ризики є дійсними та тривають, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченим на більш м`який.

Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Таким чином, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Під час розгляду клопотання колегією суддів вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, застава не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Будь-яких даних про неможливість ОСОБА_8 , ОСОБА_9 перебувати під вартою через стан здоров`я, матеріали, надані суду, не містять та стороною захисту не надані.

При постановленні даної ухвали колегія суддів, керуючись абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 при продовженні їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останнім інкриміновані діяння під час дії воєнного стану.

Крім цього, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що під час затримання до нього працівниками правоохоронного органу застосовувались заходи фізичного насильства, проте згодом, після спілкування з захисником, від вказаних показів відмовився.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_9 , наданих в судовому засіданні при наданні показів в якості обвинуваченого, вбачається можливе застосування відносно нього фізичного насильства з боку працівників правоохоронного органу, які його затримували.

З метою перевірки дотримання вимог законодавства під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000844 від 28.06.2023 працівниками правоохоронного органу, а також дослідження інших обставин, які були зазначені обвинуваченими та мають важливе значення для розгляду даного кримінального провадження, суд вважає за необхідне доручити ТУ ДБР, розташованому у м. Полтаві провести дослідження фактів щодо можливого здійснення фізичного насильства з боку працівників правоохоронних органів стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000844 від 28.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 314-317, 376 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000844 від 28.06.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 24 травня 2024 року (включно), без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 24 травня 2024 року (включно), без визначення застави.

Встановити строк дії ухвали до 24 травня 2024 року включно.

Доручити ТУ ДБР, розташованому у м. Полтаві провести дослідження фактів щодо можливого здійснення фізичного насильства з боку працівників правоохоронних органів стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000844 від 28.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Полтаві повідомити Київський районний суд м. Харкова про прийняте процесуальне рішення в розумні строки.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3