ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/3880/24

Провадження № 1-кс/210/1096/24

09 липня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: слідчого судді: ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , винесене в рамках кримінального провадження №0000209 від 15.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

08.07.2024 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувлая прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , із вищевказаним клопотанням, яке вмотивовано тим, що в провадженні СД Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 від 15.04.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 14.04.2024 року, близько 15.00год. невстановлена особа представившись ОСОБА_4 , з мобільного номеру телефону НОМЕР_1 зателефонувала до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її мобільний номер телефону НОМЕР_2 та повідомила про те що її донька потрапила в поліцію і їй необхідно сплатити 30000грн. на операцію, далі ОСОБА_5 з терміналу в магазині «АТБ», що в АДРЕСА_1 здійснила 7 переказів на картки зловмисників, № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , на загальну суму 32 500 гривень, після чого ОСОБА_5 , зрозуміла що її ошукали.

В ході проведення подальшого досудового розслідування було встановлено, що 14.04.2024 року, приблизно о 15:00 годині, на мобільний номер потерпілої надійшов вхідний дзвінок з номеру НОМЕР_10 . Взявши слухавку, жінка представилась ОСОБА_4 , та що вона є працівником поліції, телефонує за фактом того, що донька потерпілої ОСОБА_6 вчинила правопорушення, а саме відкриваючи двері прижала малолітній дитині голову, а тому терміново потрібні грошові кошти у сумі 30 000 гривень на операцію, а потерпіла турбуючись за свою доньку одразу пішла до терміналу, що розміщений в магазині «АТБ» за адресою АДРЕСА_1 та здійснила 7 переказів грошових коштів на картки зловмисників № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 на загальну суму 32 500 гривень, всі номери карток та номери телефонів потерпілій диктували по телефону. Коли потерпіла перевела вищевказану суму її попрохали, що вона викинула всі чеки про оплату, однак потерпіла цього не зробила, а через деякий час їй зателефонувала донька та в ході розмови з нею, потерпіла зрозуміла, що її ошукали.

В ході проведення подальшого досудового розслідування направленого на всебічне, повне і неупереджене встановлення обставин події було надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, у відповідь на яке було отримано рапорт, що в ході проведення заходів працівниками СКП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, встановлено, що мобільний телефон НОМЕР_10 , який належить особі, яка вчинила даний злочин, на момент скоєння злочину, фіксується згідно базовим станціям за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно отриманої інформації, 30.04.2024 року прокурором Звенигородської окружної прокуратури було винесено постанову про визначення територіальності підслідності, згідно якої визначено місцем проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 від 15.04.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України територію міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, та доручено проведення досудового розслідування сектору дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено осіб, які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме: громадянка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , яка офіційно не працевлаштована.

03.07.2024 року на підставі ухвали Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_3 . В ході проведення обшуку було вилучено майно, а саме:

- банківська картка ПриватБанку № НОМЕР_11 , упакована до спец пакету НПУ №CRI1144363;

- банківські картки ПриватБанку № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , упаковані до спец пакету НПУ №CRI1144392;

- мобільний телефон марки Інтертелеком, упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144400;

- 2 слоти для мобільних карток НОМЕР_15 , інша без вказаного номеру та 2 сім картки, упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144401;

- 2 слоти для мобільних карток НОМЕР_16 , НОМЕР_17 ;

- 2 слоти для сім карт НОМЕР_18 та НОМЕР_19 , упаковано до спец пакету НПУ №CRI 1144366;

- коробка для сім картки та сім картка НОМЕР_20 , упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144364;

- коробка для сім картки та сім картка НОМЕР_21 , упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144398;

- слот від сім картки НОМЕР_22 , упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144365.

Вилучене майно по даному кримінальному провадженню має значення речового доказу.

На підставі викладеного, прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор надала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, просить задовольнити клопотання та накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, у судове засідання не прибула, причини своєї неявки не повідомила, враховуючи встановленні строки розгляду такого клопотання та керуючись положеннями ст.172 КПК України, розгляд клопотання здійснювався за її відсутності.

Частиною 5 статті 171 КПК визначено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна прокурором подано з дотриманням строків, визначених у частині 5 статті 171 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно вимог ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Стаття 170 КПК встановлює, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення.

При цьому, згідно з абз.1 ч.3 ст.171 КПК України для збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно може бути речовим доказом.

Водночас, відповідно до абз.1 ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України. До таких ризиків відноситься можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Також положеннями ч.10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

До того ж, за змістом ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірністьобмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Отже, з аналізу зазначених норм КПК України, при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя має встановити:

1) існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна;

2) таке майно, відноситься до виду майна, на яке можна накладати арешт та перебуває у власності осіб, щодо майна яких його дозволено накладати арешт;

3) таке майно відповідає ознакам речовим доказом;

4) за допомогою арешту можливо досягнути завдань, для виконання яких прокурор звертається із клопотанням;

5) наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження.

З урахуванням вказаного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя, встановлюючи наявність зазначених вище обставин, приходить до таких висновків.

Як зазначалося вище, арешт з метою збереження речового доказу може накладатися на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи.

Слідчим суддею встановлено, що майно, відносно якого вирішується питання про його арешт, вилучене за наступних обставин.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.07.2024 року дізнавачам СД ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка знаходиться у власності громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_23 , з метою припинення незаконної діяльності по заволодінню чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлення місцезнаходження осіб причетних до вказаного кримінального правопорушення, а також відшукання речових доказів, іншого майна чи предметів, що були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення даного кримінального правопорушення, а саме: мобільні пристрої, банківські картки, мобільні сім-карти, які містять або можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення, а також інших предметів які мають істотне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, комп`ютерів, мобільних телефонів та інших засобів зв`язку з використанням яких здійснюється злочинна діяльність осіб, а також іншого майна чи предметів, що були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення даного кримінального правопорушення.

В ході обшуку 03 липня 2024 року за вказаною адресою виявлено та вилучено:

- банківська картка ПриватБанку № НОМЕР_11 , упакована до спец пакету НПУ №CRI1144363;

- банківські картки ПриватБанку № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , упаковані до спец пакету НПУ №CRI1144392;

- мобільний телефон марки Інтертелеком, упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144400;

- 2 слоти для мобільних карток НОМЕР_15 , інша без вказаного номеру та 2 сім картки, упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144401;

- 2 слоти для мобільних карток НОМЕР_16 , НОМЕР_17 ;

- 2 слоти для сім карт НОМЕР_18 та НОМЕР_19 , упаковано до спец пакету НПУ №CRI 1144366;

- коробка для сім картки та сім картка НОМЕР_20 , упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144364;

- коробка для сім картки та сім картка НОМЕР_21 , упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144398;

- слот від сім картки НОМЕР_22 , упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144365.

Вказані речі та предмети описано, запаковано до спецпакетів, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на відповідне зберігання до камери схову ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Слідчий суддя враховує, що згідно з частиною 2 статті 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до частини 7 статті 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. Слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право відкривати закриті приміщення, сховища, речі, долати системи логічного захисту, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити чи зняти (деактивувати) систему логічного захисту або обшук здійснюється за відсутності осіб, зазначених у частині третій цієї статті.

Якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку. Особи, які володіють інформацією про зміст комп`ютерних даних та особливості функціонування комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, можуть повідомити про це слідчого, прокурора під час здійснення обшуку, відомості про що вносяться до протоколу обшуку.

При обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з частиною 2 статті 167 КПК України під час огляду може здійснюватись тимчасове вилучення майна, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Зі змісту поданого клопотання, доданих до нього матеріалів, встановлено, що прокурор просить про накладення арешту на вищевказане майно з метою збереження його як речового доказу. В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що вилучене майно визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні, та відповідає критеріям, визначених у статті 98 КПК України. Крім того, орган досудового розслідування має провести ряд експертиз, специфіка яких полягає у дослідженні інформації, що міститься в зазначених у клопотанні речах, телефонах, з метою фіксації обставин кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України.

Як зазначалося вище, арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене майно може бути арештоване з метою, вказаною у клопотанні, - пункт 1 частини 2 статті 171 КПК України, - збереження речових доказів.

Вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, та на теперішній час не виникає сумнівів, що вони могли зберегти на собі сліди злочину, можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, могли бути об`єктом кримінально протиправних дій, або набуті протиправним шляхом.

Згідно з ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки потреби досудового розслідування потребують з`ясування обставин його використання, та відповідають меті забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення обшуку, і яка може бути використана для доведення відомостей про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим статті 98 КПК України.

Оцінюючи правомірність вилучення під час обшуку речей та майна, а так само й необхідності накладання арешту, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Вказане майно з огляду на встановлені під час досудового розслідування обставини щодо події кримінального правопорушення, можуть містити відомості, які в майбутньому можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні, зокрема обставин вчинення шахрайських дій.

Тож виникають обґрунтовані припущення, що за допомогою вилученого майна могли вчинятися шахрайські дії.

Слідчий суддя відзначає, що накладення арешту на відповідне майно не є припиненням права власності на нього або невідворотнім позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, однак такий захід є тимчасовим.

У цьому контексті слідчий суддя відзначає, що доказове значення у цьому кримінальному провадженні мають не самі по собі майно, а наявні на ньому сліди вчинення злочину.

Відповідно до статті 174 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167-168, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя, -,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , винесене в рамках кримінального провадження №0000209 від 15.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку майно із подальшою забороною користування, а саме:

- банківська картка ПриватБанку № НОМЕР_11 , упакована до спец пакету НПУ №CRI1144363;

- банківські картки ПриватБанку № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , упаковані до спец пакету НПУ №CRI1144392;

- мобільний телефон марки Інтертелеком, упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144400;

- 2 слоти для мобільних карток НОМЕР_15 , інша без вказаного номеру та 2 сім картки, упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144401;

- 2 слоти для мобільних карток НОМЕР_16 , НОМЕР_17 ;

- 2 слоти для сім карт НОМЕР_18 та НОМЕР_19 , упаковано до спец пакету НПУ №CRI 1144366;

- коробка для сім картки та сім картка НОМЕР_20 , упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144364;

- коробка для сім картки та сім картка НОМЕР_21 , упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144398;

- слот від сім картки НОМЕР_22 , упаковано до спец пакету НПУ №CRI1144365.

Місцем зберігання визначити за Відділенням поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Дениса Комара, 2.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 05 (п`яти) днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1